ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4277/23 Справа № 199/1204/21 Головуючий у першій інстанції: Подорець О. Б. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання спадкоємцем першої черги за законом та визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2021 року ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зміна її прізвища з дошлюбного ОСОБА_5 на «Проскура» відбулася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Позивач є рідною донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . У свідоцтві про народження позивача зазначена дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстрація факту народження відбулася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком позивача записано ОСОБА_6 , а матір`ю - ОСОБА_3 . З 09 вересня 1977 року її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі. 31 липня 1979 року шлюб між ними було розірвано. Починаючи з середини 1980 року стосунки між батьками позивача покращились, вони знову почали прожити разом та відновили сімейні стосунки. ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з середини 1980 року до дня смерті ОСОБА_6 проживали постійно разом. ОСОБА_6 з народження дбав про розвиток своєї доньки, приймав участь в її матеріальному забезпеченні та морально-духовному розвитку. Після того, як позивач стала дорослою та почала самостійно працювати та отримувати кошти, вона постійно дбала про своїх батьків. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер. Питаннями щодо його поховання займалася позивач разом зі своєю матір`ю. 07 лютого 2020 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої І.О. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_6 . Проте з`ясувалося, що спадкову справу вже відкрито 26 листопада 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. за заявою ОСОБА_1 , яка нібито є двоюрідною сестрою ОСОБА_6 . Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13 січня 2020 року по справі №201/13825/19 було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2020 року скасовано, а заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду. Підставою для скасування рішення суду першої інстанції було встановлення судом спору про право, яке підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. 12 лютого 2021 року приватним нотаріусом Швецовою Н.В. прийнято постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Тому позивачка просила встановити факт родинних відносин (батьківства) між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а саме той факт, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_4 ; визнати ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги за законом по відношенню до спадкового майна, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_6 ; визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 після батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, з підстав п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, закрито.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнано за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 . В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 11350,00 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Калюжний Денис Юрійович, задоволено. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання спадкоємцем першої черги за законом та визнання права власності відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2724,00 грн. (а.с. 70-78 т.2).

Із зазначеним вище рішенням від 19 жовтня 2022 року не погодилась ОСОБА_3 , яка не була залучена до участі у справі, та звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання спадкоємцем першої черги за законом та визнання права власності. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 є матір`ю позивачки у справі. Також зазначає, що суд першої інстанції не залучив її до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Нерухоме майно, яке входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_6 , має також безпосереднє відношення до апелянтки, оскільки вона до смерті ОСОБА_6 приймала участь в підтриманні нерухомого майна в належному стані (здійснення поточного ремонту, прибирання тощо). Фактично придбання та відбудова нерухомого майна відбувалася під час спільного проживання (після реєстрації шлюбу та після розірвання шлюбу до моменту смерті) спадкодавця ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 85-94 т.2). Апеляційна скарга не містить вимоги щодо оскарження вищевказаної ухвали місцевого суду від 08 лютого 2022 року.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, також сповіщення здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади, телефонограмами й смс-повідомленнями.

Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження з тим обґрунтуванням, що у зазначеній вище апеляційній скарзі (доводах та обґрунтуваннях) не вбачається, на які саме права, обов`язки та інтереси впливає оскаржуване судове рішення від 19.10.2022 року. У даній апеляційній скарзі лише ставиться питання про допит додаткових свідків на стороні позивача. Жодних законних прав та інтересів ОСОБА_3 рішенням районного суду в рамках даної справи не порушується, а правовідносини відбулися лише щодо прав та інтересів ОСОБА_4 . В даному випадку, сторона позивача прямо зловживає своїми процесуальними правами з метою перекручування фактів та обставин, котрі вже раніше встановлені рішеннями судів в рамках інших судових справ. Безпосередньо ОСОБА_3 не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після спадкодавця ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , не вчиняла жодних інших дій стосовно предмету спору у справі №199/1204/21, що знову ж підтверджує факт відсутності будь-яких інтересів апелянтки.

Розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження, детально дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1977 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.14-15 т.1).

19 липня 1979 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 шлюб розірвали, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.16, 163-164, 165 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого повторно Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 23, 161 т.1).

Заповіту від імені ОСОБА_6 за життя складено не було, що підтверджується матеріалами спадкової справи №61/2019, а саме інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26 листопада 2019 року (а.с.159-160 т.1).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 та житловий будинок АДРЕСА_1 , що належали спадкодавцю на праві приватної власності, що підтверджується інформацією наданою КП «ДМБТІ» ДМР та Дніпропетровським обласним комунальним підприємством «П`ятихатське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 71, 79, 91, 181-182 т.1).

26 листопада 2019 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Швецової Н.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулась відповідачка ОСОБА_1 , яка з 16 грудня 1993 року зареєстрована за адресою по АДРЕСА_1 (а.с.151-152 т.1).

Згідно інформації відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 05 грудня 2019 року №14/5-13446, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 з 21 листопада 1989 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ; інші зареєстровані особи за цією адресою на день смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) відсутні (а.с.180 зв.с. т.1).

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 12, 13 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно зі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

У статті 1268 ЦК України вказано про право спадкоємця за законом прийняти спадщину, яка належить йому незалежного від її прийняття з часу відкриття спадщини, або не прийняти її.

Частинами 1, 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом установлено, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , він та апелянта ОСОБА_3 не перебували у шлюбі; шлюб вказаних осіб було розірвано задовго до відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто сорок років тому.

Таким чином, ОСОБА_3 не є спадкоємцем за законом після ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Доказів складання спадкодавцем заповіту на ім`я апелянтки, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у встановленому законом порядку, тощо - суду не представлено, клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_6 на те, що її не було залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, є безпідставним, адже позов на підставі положень Кодексу про шлюб та сім`ю України, Сімейного кодексу України щодо батьківства спадкодавця ОСОБА_6 (разом з апелянткою ОСОБА_3 ) відносно позивачки ОСОБА_4 - не заявлений.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2022 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, з підстав п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, ОСОБА_3 в апеляційному порядку не оскаржує.

Самий лише факт того, що апелянтка є матір`ю позивачки у справі - ОСОБА_4 , не свідчить про порушення прав чи законних інтересів ОСОБА_3 оскаржуваним рішенням. Позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_7 , є повнолітньою та має повну цивільну дієздатність у відповідності до статті 34 ЦК України, наділена усіма цивільними правами та обов`язками і має право в порядку, встановленому ЦПК України, самостійно (або через представника) звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Колегія звертає увагу, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить задовольнити у повному обсязі позовні вимоги своєї доньки - ОСОБА_4 , що свідчить про заінтересованість апелянтки у позитивному розгляді справи для позивачки, без заявлення самостійних вимог щодо предмету спору.

Однак, ОСОБА_3 не уповноважена діяти від імені своєї повнолітньої доньки, як представник позивачки у даній справі. ОСОБА_4 не позбавлена права на оскарження рішення (ухвали) суду в апеляційному та касаційному порядку.

Частиною першою статті 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (частина третя статті 18 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи та не може братися до уваги.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного суду від 17 листопада 2021 року в справі №201/5161/19 (провадження №61-11297св21), від 13 січня 2021 року у справі №466/5766/13-ц (провадження №61-13912св20), від 29 червня 2021 року у справі №201/751/14-ц (провадження №61-1490св21), від 28 жовтня 2021 року у справі №529/690/18 (провадження №61-6006св21) та від 02 листопада 2021 року у справі №314/5611/19 (провадження №61-3829св21).

З огляду на викладене, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі в справі, проте, ухвалене судом рішення певним чином впливає на їх права та обов`язки, завдає шкоди, що може виражатися у несприятливих для них наслідках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки заявника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що ухвалене судом першої інстанції рішення не впливає на права та обов`язки заявника, - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Виходячи з викладеного, встановивши, що рішенням суду першої інстанції визнано за ОСОБА_4 (яка є донькою апелянтки) право власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; приймаючи до уваги, що жодного належного доказу на підтвердження порушення оскаржуваним рішенням прав апелянта суду не надано; враховуючи також, що рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року повністю скасоване постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року та ухвалено нове судове рішення, - колегія дійшла висновку, що оскаржуваним рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 не вирішувалися, тому апеляційне провадження підлягає закриттю.

Колегія наголошує, що апелянткою не заявлено клопотань про надання доказів, про витребування доказів судом, про зупинення провадження, тощо.

З огляду на викладене, доводи апелянтки не вказують на те, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про права та інтереси особи, яка звертається із даною скаргою, тоді як наявність порушених прав є основною умовою для здійснення судового захисту та за відсутності яких захист не здійснюється.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 362 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження задовольнити.

Апеляційне провадження у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання спадкоємцем першої черги за законом та визнання права власності закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Халаджи