ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4944/23 Справа № 201/3396/23 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Центр правової допомоги України про розірвання договору та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Центр правової допомоги України (далі - ТОВ "Центр правової допомоги України") про розірвання договору та стягнення грошових коштів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2023 року справу передано на розгляд до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2023 року скасувати та направити справу до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно постановив ухвалу, якою передав на розгляд до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська справу за його позовом, оскільки предметом даного позову є вимога про захист прав споживачів. Вказував, що суд безпідставно змінив предмет позову з захист прав споживачів на розірвання договору договору та стягнення грошових коштів, а тому протиправно передав справу на розгляд Бабушкінському районному суду м.Дніпропетровська (а.с.19-23).

ТОВ Центр правової допомоги України своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалося.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 березня 2023 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи та без їх виклику, як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Передаючи справу за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, суд першої інстанції виходив із того, що фактичним знаходженням відповідача по справі є м.Дніпро, пл.Героїв Майдану, 1, як зазначено в договорі від 21 квітня 2022 року, що знаходиться на території Шевченківського району м.Дніпра, на який розповсюджується юрисдикція Бабушкінського районного суду м.Дніпропептровська.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов такого висновку із порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набула чинності для України з 11 вересня 1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 2,4,5,12,13,19 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

За частиною 2 статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частин 5, 16 статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Центр правової допомоги України" про розірвання договору та стягнення грошових коштів, в якому поставив питання про розірвання договору про надання послуг №21042201 від 21 квітня 2022 року, укладеного між ним та ТОВ Центр правової допомоги України; стягнення з ТОВ Центр правової допомоги України на його користь грошових коштів, що сплачені за договором №21042201 від 21 квітня 2022 року, в розмірі 5 500 грн; стягнення з ТОВ Центр правової допомоги України на його користь пені в розмірі 3% за кожен день затримки повернення сплачених грошових коштів за договором №21042201 від 21 квітня 2022 року; стягнення з ТОВ Центр правової допомоги України на його користь моральної шкоди у розмірі 5 500 грн.

При цьому, позивач, як споживач послуг, звернувся саме до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, тобто за своїм зареєстрованим місцем проживання відповідно до пункту 5 частини 1 статті 28 ЦПК України.Відповідно до пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Стаття 10 вказаного Закону передбачає права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг), зокрема право споживача відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків або стягнення коштів.

При цьому згідно ч.3 ст.10 цього Закону зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання).

Отже, захист прав споживачів стосується не тільки укладення договору, а також і його виконання.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що позивач в даному випадку має право на альтернативну підсудність, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є наданням послуг, що підпадає під дію норм Закону України «Про захист прав споживачів».

Вищезазначене не було враховано судом першої інстанції, у зв`язку з чим, суд дійшов помилкового висновку щодо передачі справи за підсудністю до Бабукшкінського районного суду м.Дніпропетровська за місцезнаходженням відповідача.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про направлення справи за підсудністю постановлена з порушенням норм процесуального права та є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: С.А. Зайцева

Ж.І. Максюта