Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Супершанс» (Медичний центр ТОВ «Супeршанс» Торгова марка «Денталія») до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Супершанс» (Медичний центр ТОВ «Супeршанс» Торгова марка «Денталія») з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною.

Згідно заявлених вимог представник позивача просить суд: визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ТОВ «Супершанс» (Медичний центр ТОВ «Супeршанс» Торгова марка «Денталія») інформацію поширену ОСОБА_1 на сторінках ( https://www.google.com) та на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ІНФОРМАЦІЯ_4); зобов`язати ОСОБА_1 протягом п`яти днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати вказану інформацію шляхом розміщення резолютивної частини даного рішення суду на сторінці Інтернет де такий відзив було розміщено. Під відзивом на сторінці https://www.google.com та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначити з власного Google - акаунту ОСОБА_1 «Спростування».

Вимоги позову обґрунтовані тим, що в 2020 році в мережі інтернет з`явився недостовірний та неправдивий відзив з Google- акаунту ОСОБА_1, що паплюжить ділову репутацію Медичного центру ТОВ «Супершанс» (Торгова марка «Денталія»). Відзив розміщений на платформі закордонного провайдера телекомунікаційних послуг «Google LLC» та на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Під відзивом Google- акаунту ОСОБА_1 власником

ТОВ «Супершанс» (Медичний Центр ТОВ «Супершанс» Торгова марка «Денталія») було залишено відповідь на відзив з поясненням процедури лікування та запропоновано зустрітися для обговорення питання порушеного у відзиві. ОСОБА_1 була декілька разів записана до керівника Товариства для вирішення питання, але жодного разу не з`явилась на записану зустріч, у зв`язку з наявними відзивами, діагнозом та зверненням ОСОБА_1 до суду можна встановити, що Google- акаунту ОСОБА_1 належить

ОСОБА_1 . Відзив ОСОБА_1 адміністрацією ТОВ «Супершанс» було виявлено сім місяців назад і під відзивом було залишено відповідь. Однак незважаючи на всі спроби мирного вирішення питання ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Супершанс» (Медичний центр «Денталія») з вимогою стягнути на її користь сплачені кошти за послуги в розмірі 2 300,00 грн та моральну шкоду в розмірі 120 000,00 грн. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року по справі №755/4291/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено. На думку представника позивача, вказаним рішенням суду встановлено факт належного виконання позивачем замовлених послуг, отже доказом того, що поширена ОСОБА_1 інформація є недостовірною. Відповідач виклав відзив таким чином, що клієнти (відвідувачі), майбутні пацієнти позивача сприймають його як негативний, оскільки свідчить про неналежну якість наданої послуги та низьку кваліфікацію лікаря, що спростовується фактичними обставинами. Своїми діями відповідач дискредитує позивача, негативні, неправдиві відзиви, перекручена і неповна інформація завдають шкоди діловій репутації позивача та наносять збитків господарській діяльності товариства, оскільки при зверненні ОСОБА_1 було встановлено діагноз та запропоновано лікування, в тому числі встановлення вінірів. На думку представника позивача, відзив відповідача, залишений в мережі інтернет, паплюжить репутацію лікуючого лікаря та ставить під сумнів її професіоналізм. Представник позивача зазначає, що згідно висновку медичної ради та медичної документації при лікуванні були дотримані всі етапи лікування та скарг на біль ні до, ні після лікування не надходило, а встановлення вінірів не було зумовлено неякісним лікуванням, оскільки лікуючим лікарем було рекомендовано, як найкращий спосіб лікування для виправлення дефекту, встановити вініри, що ОСОБА_1 було категорично відхилено із-за вартості лікування. (а.с. 57-63)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с.67-69)

Позивачем копія вказаної ухвали суду отримана 23 грудня 2021 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідачем копія ухвали суду про відкриття провадження з копіями позовної заяви та доданих документів отримані 26 квітня 2022 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву.

Приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня

2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року в справі №755/4291/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Супершанс» (Медичний центр «Денталія») про захист прав споживачів, відшкодування шкоди. (а.с.23-26)

Цим рішенням встановлено наступне:

«З долучених до позовної заяви документів судом встановлено, що 08 січня 2020 року за надані ОСОБА_1 МЦ «Денталія» послуги складено акт виконаних робіт на суму в загальному розмірі 2 300 грн, яку позивачем сплачено в повному розмірі, що підтверджується долученими до матеріалів справи квитанціями.

Також позивач долучила до матеріалів справи вимогу від 12 березня 2020 року, з якою зверталася до завідуючої клініки МЦ «Денталія» такого змісту: оголосити догану лікарю ОСОБА_3 за допущену лікарську халатність та за надані неякісні послуги; відшкодувати кошти, сплачені нею за неякісні послуги в розмірі 2 300 грн а також 60 000,00 грн матеріального збитку та 60 000,00 грн моральної шкоди.

Крім того, позивач долучила до матеріалів заяви відповідь Міністерства охорони здоров`я на її звернення стосовно надання медичних послуг клінікою МЦ «Денталія», в якому їй рекомендовано звернутися до суду.

Інших доказів позивачем до матеріалів справи не додано.»

«Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 на його обґрунтування зазначила лише те, що їй було надано відповідачем неякісні послуги з лікування зубів, що в подальшому викликало больові симптоми та призвело до повторного лікування.

Однак жодних доказів на підтвердження зазначених фактів позивач суду не надала. Її доводи, що в іншому медичному закладі їй діагностували неякісно надані медичні послуги, не має жодного підтвердження, оскільки жодних доказів, які б свідчили про її звернення до інших медичних закладів з цим питанням позивач суду не надала.

Крім того, позивач стверджує, що на її вимогу про повернення коштів від 12 березня 2020 року відповідач жодним чином не відреагував, що також не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідачем до суду подано ряд доказів протилежного.

Наказом від 14 березня 2020 року № 7-ОД ТОВ «Супершанс» створено Медичну раду внутрішнього контролю якості надання медичної допомоги в ТОВ «Супершанс», якій доручено здійснити перевірку контролю якості надання медичних послуг по скарзі ОСОБА_1 та за результатами розгляду зобов`язано надати висновок результату перевірки.

Висновком за результатами клініко-експертної оцінки встановлено, що після обстеження пацієнта лікарем-стоматологом ОСОБА_3 було поставлено діагноз: зубні відкладення

в/щ, н/ вторинний карієс зубів 1.1, 1.2 мезіально-апроксимальних поверхонь, діастема» та враховуючи анамнез, клінічне обстеження, були запропоновані всі варіанти лікування, про що пацієн був ознайомлений, отримав в повному обсязі роз`яснення про характер, мету, орієнтовану тривалість діагностично-лікувального процесу та про можливі несприятливі наслідки під час його проведення і разом з пацієнтом обраний прийнятий для пацієнта план лікування, вся інформація відображена в Медичній картці пацієнта.

Згідно із записами у Медичній картці всі призначення, процес лікування повністю відповідає медичним протоколам та методам дозволеними до застосування в медичній практиці та відповідно до своїх повноважень. Клінічні протоколи на засадах доказової медицини - це перш за все чіткий алгоритм дій для практикуючих лікарів. Впровадження міжнародних протоколів сприяє узгодженості надання медичної допомоги пацієнтам на усіх рівнях, а також гарантує, що кожен пацієнт отримає високий рівень надання медичної допомоги. Враховуючи розглянуті документи, Медична рада не вбачає в діях лікаря стоматолога будь-якої помилки чи халатності, а тому підстави для притягнення його до відповідальності відсутні.

Даний висновок підписаний головою комісії та її членами, викладені факти повністю збігаються з інформацією, зазначеною у Виписці з медичної картки стоматологічного хворого № 2655 2020р., пацієнт: ОСОБА_1 , що також долучена відповідачем до відзиву.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надано доказів, що відповідачем був встановлений неправильний діагноз або, що саме призначене лікування призвело до погіршення стану здоров`я зубів, як зазначає позивачка у позовній заяві, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та настанням негативних наслідків, пов`язаних зі здоров`ям, про які зазначає позивач.»

«Оцінивши у сукупності досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.»

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Разом із тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Главою 22 ЦК України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких і право на повагу до гідності та честі (ст. 297 ЦК України) та право на недоторканність ділової репутації (ст. 299 ЦК України).

Відповідно до ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно із ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (ч. 1 ст. 201 ЦК України).

У ч. 2 ст. 34 ГК України закріплено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

За приписами ч. 1, 4, 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (надалі - Постанова Пленуму) під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Як убачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 27 грудня 1991 року здійснено державну реєстрацію ТОВ «Супершанс», основним видом економічної діяльності якого є стоматологічна практика.(а.с.13)

Згідно Статуту ТОВ «Супершанс», предметом діяльності товариства є: освіта, охорона здоров`я, надання соціальних послуг (п.1.10. ст.1 Статуту). (а.с.15-21)

Пунктом 5 Постанови Пленуму визначено, що відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

В п. 15 Постанови Пленуму роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позовних вимог про захист честі, гідності та ділової репутації є сукупність наступних обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Висновок про те, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є саме сукупність наведених у вказаній Постанові Пленуму обставин, викладено в постанові Верховний Суд від 10 червня 2020 року в справі № 404/3230/16-ц (провадження № 61-47450св18).

Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділову репутацію фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

При цьому пунктом 18 Постанови Пленуму визначено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням (п.19 Постанови Пленуму).

Згідно положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом позовної заяви, представник позивача просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ТОВ «Супершанс» (Медичний центр ТОВ «Супeршанс» Торгова марка «Денталія») інформацію поширену ОСОБА_1 на сторінках ( https://www.google.com) та на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ІНФОРМАЦІЯ_4); зобов`язати ОСОБА_1 протягом п`яти днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати вказану інформацію шляхом розміщення резолютивної частини даного рішення суду на сторінці Інтернет де такий відзив було розміщено. Під відзивом на сторінці https://www.google.com та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначити з власного Google - акаунту ОСОБА_1 «Спростування».

За змістом статті 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

На підтвердження позовних вимог ТОВ «Супершанс» надало суду паперові копії скріншотів двох відгуків з Google- акаунту ОСОБА_1, розміщених в пошуковій системі Google на сторінці Дерталія ( Dentaliya ) та на інтернет-сервісі ІНФОРМАЦІЯ_2 на сторінці Dentaliya, аналогічного змсту: «Клинику Денталия не советую никому туда обращаться!!! Я обратилась к доктору ОСОБА_3 для того чтобы мне сделали реставрацию передних зубов, но результат оказался ужасным!!! Так как врач не смог с первого раза сделать данную процедуру и зубы получились разного размера и разной формы, один шире второй уже, что видно на снимках которые он делает во время процедуры. Помимо этого в зубах появилась ужасная боль, из-за не соблюдения технологии во время процедуры. Мне пришлось обратиться в другую клинику, где было установлено, что единственным выходом является установка винир из - за некачественного лечения.» (а.с.33, 36)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

За правилом ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як визначено ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Проте, згідно зі статтею 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Проте, електронні копії електронних доказів, засвідчені електронним підписом, стороною позивача не надані.

Також позовна заява не містить зазначення про наявність у позивача або іншої особи оригіналів вищевказаних листів.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стосовно викладених в позовній заяві тверджень про те, що наведена у вищезазначених відгуках інформація є недостовірною, суд зазначає наступне.

На підтвердження позовних вимог стороною позивача до суду подані наступні письмові докази.

Копія Наказу директора ТОВ «Супершанс» від 14 березня 2020 року № 7-ОД «Про створення Медичної ради внутрішнього контролю якості надання медичної допомоги « Медичному центру ТОВ «Супершанс», яким створено Медичну раду внутрішнього контролю якості надання медичної допомоги в ТОВ «Супершанс», затверджено склад комісії, якій доручено в період з 14 березня 2020 року по 21 березня 2020 року здійснити перевірку контролю якості надання медичних послуг у відділенні Медичному центру ТОВ «Супершанс» по скарзі ОСОБА_1 та за результатами розгляду надати висновок результату перевірки. (а.с.27)

Висновок за результатами клініко-експертної оцінки без дати за скаргою ОСОБА_1 , за змістом якого, після обстеження пацієнта лікарем-стоматологом ОСОБА_3 було поставлено діагноз: «зубні відкладення в/щ, н/ вторинний карієс зубів 1.1, 1.2 мезіально-апроксимальних поверхонь, діастема» та, враховуючи анамнез, клінічне обстеження, були запропоновані всі варіанти лікування, про що пацієнт був ознайомлений, отримав в повному обсязі роз`яснення про характер, мету, орієнтовану тривалість діагностично-лікувального процесу та про можливі несприятливі наслідки під час його проведення і разом з пацієнтом обраний прийнятий для пацієнта план лікування, вся інформація відображена в Медичній картці пацієнта. Згідно із записами у Медичній картці всі призначення, процес лікування повністю відповідає медичним протоколам та методам дозволеними до застосування в медичній практиці та відповідно до своїх повноважень, що належить кваліфікації - лікаря-стоматолога у відповідності до довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників Випуск 78 Охорона здоров`я. Клінічні протоколи на засадах доказової медицини - це перш за все чіткий алгоритм дій для практикуючих лікарів. Впровадження міжнародних протоколів сприяє узгодженості надання медичної допомоги пацієнтам на усіх рівнях, а також гарантує, що кожен пацієнт отримає високий рівень надання медичної допомоги. Враховуючи розглянуті документи, Медична рада не вбачає в діях лікаря-стоматолога будь-якої помилки чи халатності, а тому підстави для притягнення його до відповідальності відсутні. (а.с.28)

Ці докази також досліджувались судом при розгляді справи №755/4291/21, що відображено в рішенні Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року.

При цьому, за загальним правилом, визначеним статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином саме на сторону позивача покладається обов`язок довести, що розповсюджена інформація є недостовірною, що узгоджується як з принципами змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, так і зі змістом статті 277 ЦК України, частину третю якої виключено на підставі Закону № 1170-VII від 27.03.2014.

Надаючи оцінку вказаним вище доказам, суд враховує, що Висновок за результатами клініко-експертної оцінки складений співробітниками позивача ТОВ «Супершанс», який є заінтересованою в результатах розгляду справи особою.

Отже цей висновок не може бути безумовним, беззаперечним та достатнім доказом надання працівником позивача відповідачу належної медичної допомоги.

Згідно положень ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Разом з тим, позивачем не було використано право, передбачене статтею 106 ЦПК України щодо замовлення та подання до суду висновку медичної експертизи, як і право заявити клопотання про призначенні судово-медичної експертизи.

При цьому, посилання позивача в позовній заяві на те, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року у справі №755/4291/21 встановлено факт належного виконання позивачем замовлених відповідачем послуг суперечить змісту цього рішення, адже, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Супершанс» (Медичний центр «Денталія») про захист прав споживачів, відшкодування шкоди відмовлено через недоведеність ОСОБА_1 позовних вимог.

Таким чином, стороною позивача не доведена доказами з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, невідповідність дійсності викладеної у відгуку інформації.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Супершанс» (Медичний центр ТОВ «Супeршанс» Торгова марка «Денталія») до ОСОБА_1 про визнання інформації недостовірною, внаслідок недоведеності позивачем позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись статями 15, 16, 91, 94, 200, 201, 275, 277, 299 Цивільного кодексу України, статтею 34 Господарського кодексу України, статтями 2-5, 8, 10, 12, 13, 76-81, 89, 95, 100, 102, 141, 209, 258, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Супершанс» (Медичний центр ТОВ «Супeршанс» Торгова марка «Денталія») (, місцезнаходження: м.Київ, вул.Райдужна, буд. 6) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_1 ) про визнання інформації недостовірною - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: