Єдиний унікальний номер 725/2812/23
Номер провадження 2/725/328/23
22.05.2023
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді - Галичанського О.І.,
при секретарі судових засідань- Симик І.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа - орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чагорської територіальної громади про визначення місця проживання дитини,-
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом .В обґрунтування своїх заявлених позовних вимог вказує, що зареєстрований 20.07.2009 року шлюб між ним та ОСОБА_2 , було розірвано 09.11.2021 року Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці.
За час шлюбу народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після розлучення дитина залишились проживати разом з ним, а колишня дружина на той час проживала за іншою адресою.
Позивач стверджує, що відповідачка зловживає спиртними напоями. На думку позивача відсутність постійної роботи, постійного місця проживання, скрутне фінансове становище відповідачки негативно впливають на її психологічний стан, яка не приховує своїх емоцій в присутності спільної малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стверджує, що донька ОСОБА_4 на даний момент проживає разом з ним .
Він самостійно забезпечує дитині належний рівень фізичного розвитку, психологічного комфорту, власним прикладом демонструє правила співжиття та підтримання дружніх стосунків із оточенням, створює умови для отримання дитиною достатнього освітнього рівня тощо, дбає про належний фізичний розвиток доньки ОСОБА_3 , вчасно приводить до лікаря-педіатра КНП «Міська дитяча поліклініка» на медичні огляди.
Вказує, що звертався до відповідачки з проханням надати згоду на визначення місця проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за його місцем проживання, однак Відповідачка дане прохання ігнорує .
Посилаючись на норми матеріального права, просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги . Посилався на те, що відповідачка по справі ігнорує виконання своїх батьківських обов`яків по вихованню дитини. Позивач самостійно створив належні умови для проживання та розвитку дитини. Просив задовільнити позов та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.
Справа слухалась у відсутності відповідачки, яка не з`явилася в судові засідання незважаючи на те, що повідомлялася судом про час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою її місця проживання.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність її учасників.
Представник третьої особи Лотоцька Т.М. у судовому засіданні надала рішення ВК Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області та висновок органу опіки та піклування , згідно яких , уповноважений орган вважає за доцільне визначення місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 за фактичним місцем проживання її батька ОСОБА_5 .
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки представник позивача не заперечував проти розгляду даної справи за відсутності відповідачки , суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку :
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено , що у сторін по справі ОСОБА_1 ( до зміни прізвища « ОСОБА_6 ») та ОСОБА_2 є спільна донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).
Відповідно до матеріалів справи ,сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
На момент розгляду справи спільно не проживають.
Згідно договору оренди , ОСОБА_1 фактично проживає за адресою : АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів. Поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Нормами ч 1, ч. 2 ст. 161 СК України передбачено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей (ч. 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства").
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України.
Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі "М.С. проти України" наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.
Принцип статті 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що випливає як зі змісту статті 141 Сімейного кодексу України, Так зі змісту Конвенції про права дитини, тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, рівно як і батько дитини, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини батьки можуть реалізувати свої права шляхом домовленості між собою щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.
Враховуючи всі обставини справи в сукупності, з огляду на визначений Декларацією прав дитини принцип, діючи винятково в інтересах дитини, враховуючи вік дитини, приймаючи до уваги особисті якості матері та батька, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, інші обставини, суд вважає, що місцем проживання дитини слід визначити за місцем проживання батька, що буде відповідати її інтересам та вимогам закону. При цьому визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє матір права виховувати дитину, утримувати її та спілкуватися з нею, а батько не повинен чинити матері у цьому перешкод.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чагорської сільської ради та відповідного рішення ВК Чагорської сільської ради « Про затвердження висновку про доцільність визначення місця проживання дитини» - вважають за доцільне визначити місце проживання малолітної дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою : АДРЕСА_1 .
На підставі вищевикладеного , враховуючи наведене вище та позитивну характеристику ОСОБА_1 , суд приходить до висновку , що доцільність визначення місця проживання малолітної дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком підтверджена належними доказами та доведена .
На підставі наведеного вище, враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої під час ухвалення рішення суд , окрім іншого вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити , керуючись ст.ст.110,112,114, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст.76,81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити .
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з її батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський