Справа № 645/2184/23
Провадження № 2-н/645/211/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Харків

суддя Фрунзенського районного суду міста Харкова Федорова О.В.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просять стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.01.2022 року по 30.04.2023 року в сумі 6734,31 грн. та судовий збір в сумі 268,40 грн..

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що справа не підсудна Фрунзенському районному суду м. Харкова з таких підстав.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 26 травня 2023 року, отриманої в порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України вбачається, що місце проживання/перебування ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в Салтівському районі м. Харкова та відноситься до територіальної підсудності Московського районного суду м. Харкова.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Така ж правова позиція, викладена й у постанові Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість за спожитий природний газ, який надавався за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально знаходиться в Немишлянському районі м. Харкова та відноситься до територіальної підсудності Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають за надання послуг за спожитий природний газ. Такі послуги надаються за місцем перебування нерухомого майна.

Проте, доказів того, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За наведених обставин, заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком має пред`являтися за місцезнаходження боржника та вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передати дану справу на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова, як до суду територіальна юрисдикція (підсудність) якого поширюється на адресу місцезнаходження боржника.

Керуючись ст.ст. 27, 162, 165 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ направити за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.05.2023 року.

Суддя О.В. Федорова