24.01.2023 Провадження по справі № 2/940/77/23
Справа № 940/1179/22

РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Студінської Д.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Національної академії аграрних наук України про скасування наказу щодо накладення дисциплінарного стягнення,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом до Національної академії аграрних наук України, в якому просить скасувати наказ Національної академії аграрних наук України від 29 вересня 2022 року № 248-К.

В обґрунтування позову зазначив, що наказом Національної академії аграрних наук України від 29 вересня 2022 року № 248-К йому, як директору Державного підприємства «Дослідне господарство «Шевченківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» оголошено догану за порушення умов контракту від 11.03.2019, а саме за невиконання п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», зокрема, перебуваючи на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Шевченківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» одночасно суміщував посаду директора ФГ «Червона калина», за що отримував заробітну плату.

Позивач вважає цей наказ таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, зазначаючи, що відповідач порушив положення ст. 148 КЗпП України, оскільки у день підписання наказу про оголошення догани, а саме 29 вересня 2022 року, йому було оформлено листок непрацездатності. Крім того, відповідач при застосуванні дисциплінарного стягнення порушив вимоги ст. 149 КЗпП України, оскільки письмових пояснень від нього не витребовував. При винесенні оспорюваного наказу не оцінювався ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок та попередню роботу працівника. Також, у акті службової перевірки щодо використання земель Державного підприємства «Дослідне господарство «Шевченківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» та діяльності керівника підприємства від 01 вересня 2022 року не зазначено про заподіяну ним шкоду. Більш того, у зазначеному акті відсутній висновок щодо необхідності чи доцільності оголошення йому догани.

За вказаних обставин, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 06.12.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 23.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представника позивача адвокат Вернидубов С.І. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача Національної академії аграрних наук України Двірник С.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що дійсно оспорюваний наказ був винесений передчасно з порушенням вимог чинного трудового законодавства, оскільки на дату його винесення позивач ОСОБА_3 перебував на лікарняному.

Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач суду не надав.

Положеннями ч. 8 ст. 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,що позивач ОСОБА_3 перебуває у трудових відносинах з Національною академією аграрних наук України на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Шевченківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України».

Наказом Національної академії аграрних наук України за підписом в.о.президента Ю.Лупенка від 29 вересня 2022 року № 248-К «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 » директору Державного підприємства «Дослідне господарство «Шевченківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» ОСОБА_3 оголошено догану за порушення умов контракту від 11.03.2019, а саме за невиконання п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», зокрема, перебуваючи на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Шевченківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» одночасно суміщував посаду директора ФГ «Червона калина», за що отримував заробітну плату.

Підставами для видання оспорюваного наказу відповідачем зазначено: акт службової перевірки щодо використання земель Державного підприємства «Дослідне господарство «Шевченківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» та діяльності керівника підприємства від 01.09.2022; пояснювальна записка ОСОБА_3 від 31.08.2022.

У наказі відсутні відомомсті щодо ознайомлення позивача з цим наказом (а. с. 6).

Не погоджуючись з винесеним відповідачем наказом від 29 вересня 2022 року №248-К «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 », позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю. Держава створює умови для повного здійснення громадян права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності. Громадянам гарантується захист їх трудових прав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року в справі № 761/6874/17 (провадження № 61-1452св18) зазначено, що відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

У постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) зроблено висновок, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

У постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 515/1087/17 (провадження № 61-36903св18) зазначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

У постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 487/1885/17 (провадження № 61-25009св18) вказано, що підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

У трудових спорах презумпція вини лежить на роботодавцеві, тому він спростовує заявлені працівником вимоги.

Отже, з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюються дії роботодавця, саме відповідач повинен довести, що ці дії вчинені без порушення законодавства про працю.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, оцінюючи наданий позивачем акт службової перевірки щодо використання земель Державного підприємства «Дослідне господарство «Шевченківське» Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України» та діяльності керівника підприємства від 01 вересня 2022 року, який зазначений в оскаржуваному наказі, як підстава оголошення догани позивачу, суд зазначає, що у цьому акті відсутні посилання на конкретні фактичні дані щодо неправомірних дій чи бездіяльності позивача, які б складали зміст дисциплінарного проступку, не зазначені пункти контракту, які були порушені. Навіть, якщо дисциплінарний проступок і був вчинений позивачем, то яка його тяжкість, які негативні наслідки потягнуло це для роботодавця та інших осіб, чи була внаслідок цього спричинена шкода.

При цьому, суд констатує, що оспорюваний наказ також не містить посилання на конкретні пункти контракту, які були порушені позивачем.

Пояснювальна записка ОСОБА_3 від 31.08.2022 року, як підстава оголошення догани, до матеріалів справи сторонами не була долучена, що унеможливлює перевірити доводи позивача щодо наявності чи відсутності у його діях порушення трудової дисципліни.

Разом з тим, як зазначено у постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 754/4355/17, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування всіх обставин його вчинення, в тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Отже, перш ніж винести працівникові догану чи звільнити його роботодавець повинен отримати від нього письмові пояснення з приводу вчиненого дисциплінарного правопорушення.

Проте, як зазначено представником позивача у судовому засіданні, письмові пояснення позивач надавав лише 31 серпня 2022 року комісії по перевірці запиту народного депутата України Колюха В.В., а не з приводу зазначеного дисциплінарного проступку.

Більш того, відповідач не повідомив позивача під розписку щодо оголошення догани.

Зазначені обставини під час судового розгляду справи представником відповідача не були спростовані.

Крім того, обґрунтовуючи позов, позивач вказував на ту обставину, що відповідач порушив положення статті 148 КЗпП України, оскільки у день підписання наказу про оголошення догани, а саме 29 вересня 2022 року, йому було оформлено листок непрацездатності.

Ця обставина визнана представником відповідача у ході судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

У контексті вищенаведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 19, 43, 55 Конституції України, статтями 3, 139, 147, 148, 149 Кодексу законів про працю України, статтями 10, 12, 76 - 82, 89, 263-268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до Національної академії аграрних наук України про скасування наказу щодо накладення дисциплінарного стягнення задовольнити.

Скасувати наказ Національної академії аграрних наук України від 29 вересня 2022 року № 248-К «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 »

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 31.01.2023 року.

Суддя С.В.МАНДЗЮК