Справа № 638/5688/22
Провадження № 2-о/638/175/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В.В.,

при секретарі Рєзнік І.П.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 37-ми років. За час служби чоловік втратив здоров`я та весною 1997 року йому було призначено інвалідність (у вересні 1997 року - другої групи, а з 1999 року - першої групи), у зв`язку з захворюванням, отриманим ним під час проходження військової служби.

ОСОБА_2 був звільнений у запас 22.09.1997 року за станом здоров`я в званні майора у м. Сімферополі. Після подружжя переїхало родиною на батьківщину чоловіка у місто Дніпродзержинськ. Заявник зазначає, що під час шлюбу народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Останні роки (з 1998 року) заявник разом зі своєю сім`єю мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . З жовтня 1997 року заявник не працювала та знаходилась на утриманні чоловіка, займалась домогосподарством та дітьми. Основним і постійним джерелом для існування родини була пенсія за інвалідністю чоловіка. З 2000 року у зв`язку зі смертю останнього заявник отримувала пенсію у разі втрати годувальника на дітей до досягнення ними повноліття. В 2022 році заявник звернулась до органів ПФУ з заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника, оскільки стала непрацездатною за віком (пенсіонеркою), однак отримала усну відмову, враховуючи, що заявник не може надати довідку про спільне проживання з годувальником по день смерті.

Заявник зазначає, що встановлення факту перебування на утриманні чоловіка необхідно їй для отримання пенсії у разі втрати годувальника.

Ухвалою суду від 17.10.2022 відкрито провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, про дату час, та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без її участі.

В судове засідання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області свого представника не направило, про дату час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Представник направив до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без участі заінтересованої сторони. Також, від заінтересованої особи судом отримані пояснення у відповідь на заяву, відповідно до яких ГУ ПФУ в Харківській області просить суд залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі того, що з заяви вбачається спір про право, отже, справу необхідно розглядати в поряду позовного провадження, а не окремого.

На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, способами передбаченими ст. 16 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що 04 грудня 1983 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04.12.1983 року.

Під час шлюбу у подружжя народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.08.1991 року; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 16.05.1985 року.

Згідно з копією витягу з наказу від 2 вересня 1997 року ОСОБА_2 звільнений з військової служби.

Відповідно до копії трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_4 , заявник 01.10.1997 року була звільнена з посади вчителя молодших класів у зв`язку з переводом чоловіка - військовослужбовця на інше місце проходження служби, в іншу місцевість.

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 13 листопада 1997 року, ОСОБА_2 з 23.09.1997 року призначена пенсія за інвалідністю.

Факт спільного проживання заявника разом з ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами.

З копії довідки №992 від 09.01.2003 року, виданої вдові ветерана військової служби ОСОБА_1 вбачається, що вона і члени її сім`ї, які перебувають на утриманні, користуються пільгами, встановленими п. 6-9 ст. 6 ЗУ «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист».

Факт спільного проживання заявника разом з ОСОБА_2 підтверджується копією акту від 13.06.2000 року, складеного в місті Днепродзержинськ, відповідно до якого ОСОБА_1 в період з 1998 року до дня смерті свого чоловіка мешкала разом зі своїми дітьми за адресою: АДРЕСА_1 (за місцем проживання чоловіка).

Відповідно до копії висновку про сімейно-майновий стан членів сім`ї померлого військового/ пенсіонера з числа військовослужбовців від 26.06.2000 року ОСОБА_2 мешкав разом з ОСОБА_1 , вели спільне господарство, виховували двох дітей. В період спільного проживання з 1983 по січень 2000 року пенсіонер ОСОБА_2 отримував пенсію.

Таким чином, суд приходить до висновку, що пенсія за інвалідністю померлого чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання подружжя та на момент смерті ОСОБА_2 заявник перебувала на його утриманні.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Таким чином, у даних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого суду необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17. Судом встановлено, що заявник до моменту смерті свого чоловіка перебувала на його утриманні, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, у зв`язку з чим суд вважає доведеним факт того, що заявник перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявника юридичне значення і потрібне для призначення пенсії, у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,10,12,76,258,259,263-265,293,294,315,319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1998 року по 2000 рік (тобто до дня смерті ОСОБА_2 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 16.03.2023 року.

Суддя Щепіхіна В. В.