Номер провадження: 22-ц/813/871/23
Справа № 495/4664/20
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 жовтня 2020 року по справі за заявою Білгород-Дністровської міської ради, заінтересована особа - Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2020 року Білгород-Дністровська міська рада звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про визнання відумерлою спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді квартири АДРЕСА_1 та її передання у власність територіальній громаді міста Білгород-Дністровський. При цьому, заявник зазначає, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом ДРАЦС Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області складено актовий запис про смерть №671 від 29 травня 2014 року. З дня смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 січня 1992 року. Сама квартира загальною площею 46,3 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м, складається з: 1-коридор, 2-коридор, 3-ванна, 4-туалет, 5-кухня, 6-житлова, 7-житлова, що складає 6/1000 часток житлового будинку. У спадкові права на вказану квартиру ніхто не входив. З метою попередження заволодіння спадщиною неуповноваженими на те особами та на виконання обов`язку, передбаченого ст. 1277 ЦК України, Білгород-Дністровська міська рада звернулась до суду з вказаною заявою (а.с. 1-11).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 жовтня 2020 року заяву Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою було вирішено задовольнити; визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та складається з квартири АДРЕСА_1 - відумерлою; передати відумерлу спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46,3 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м, у комунальну власність територіальної громади міста Білгород-Дністровський в особі Білгород-Дністровської міської ради (а.с. 30-31).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні заяви Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що він є сином померлої ОСОБА_2 та постійно проживав з нею в належній йому квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, апелянт вказує, що заявником не було надано до суду доказів про відмову ОСОБА_1 від спадщини. Більш того, апелянт звертає увагу на те, що фактичне прийняття ним спадщини, яка складається з квартири АДРЕСА_1 , підтверджується тим, що він впродовж усього часу після смерті матері сплачував усі комунальні платежі та не мав за ними заборгованості. Також апелянт зазначає, що лише у січні 2021 року, коли правлінням ОСББ «Перемоги 4» було повідомлено йому про намір представників Білгород-Дністровської міської ради отримати доступ до квартири АДРЕСА_1 , апелянт дізнався про наявність оскаржуваного рішення суду (а.с. 40-68).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 березня 2021 року (головуючий суддя Гірняк Л.А.) було відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 20 травня 2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 72, 87).

12 квітня 2021 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано відзив на апеляційну скаргу Білгород-Дністровської міської ради, в якому заявник зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Так, заявник вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки відомості про спадкоємців за заповітом і за законом або усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини чи відмова від прийняття спадщини відсутні, так як спадкова справа щодо майна померлої не заводилася, спадкоємці після смерті ОСОБА_2 на час подання заяви про визнання спадщини відумерлою невідомі та за оформленням спадщини не зверталися, а від дня відкриття спадщини минуло шість років. При цьому, на думку заявника, ОСОБА_1 не підтвердив належними та допустимими доказами, що на час відкриття спадщини він проживав постійно із спадкодавцем, заяви про прийняття спадщини не подавав, а отже вважається таким, що не прийняв її. Тому, заявник просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін (а.с. 78-82).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 126/0/15-23 від 21 лютого 2023 року суддю ОСОБА_3 було звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Протоколом повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу було розподілено на колегію суддів: головуючого суддю Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеду С.М. (а.с. 142-143).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 березня 2023 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01 червня 2023 року (а.с. 146-148).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 12, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

У судовому засіданні 01 червня 2023 року апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити. Від Білгород-Дністровської міської ради 29 травня 2023 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга частково підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у померлої ОСОБА_2 відсутні спадкоємці, а тому вважав, що заява Білгород-Дністровської міської ради про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню (а.с. 31).

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Обставини справи та оцінка апеляційного суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що 29 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис №671 та видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 (а.с. 9, 18).

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 січня 1992 року, посвідченого приватним нотаріусом, ОСОБА_2 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 46,3 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м, яка складається з: 1-коридор, 2-коридор, 3-ванна, 4-туалет, 5-кухня, 6-житлова, 7-житлова (а.с. 5-6).

З метою попередження заволодіння спадщиною не уповноваженими на те особами та на виконання обов`язку, передбаченого ст. 1277 ЦК України, Білгород-Дністровська міська рада звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою в порядку ст. 293 ЦПК України (а.с. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про визнання спадщини відумерлою (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Порядок розгляду справ окремого провадження визначено статтею 294 ЦПК України.

Згідно з ч.ч. 1, 3 4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи; справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до статті 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Системний аналіз зазначених норм матеріального і процесуального права дає підстави для висновку, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, не прийняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Звертаючись до суду із заявою про визнання майна відумерлою спадщиною, міська рада подала клопотання, в якому просила витребувати інформацію про осіб, які зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в разі відкриття спадкової справи надати її завірену копію, а також витребувати належним чином завірену копію актового запису про смерть ОСОБА_2 (а.с. 10-11). Клопотань щодо встановлення наявності чи відсутності осіб, які були зареєстровані чи проживали на момент смерті із спадкодавцем заявник не заявляв, судом першої інстанції відповідна інформація не витребовувалася.

Згідно з листом №1510/01-16 від 13 серпня 2020 року завідувач Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Саданов О.В. повідомив, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с. 19-20).

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний лише з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, у спорі існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. За відсутності цих елементів немає спору про право.

На підтвердження порушених прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 до апеляційної скарги додав:

1) копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , згідно з якою апелянт є сином померлої ОСОБА_2 (а.с. 48);

2) копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 29 травня 2014 року (а.с. 49);

3) копію довідки ОСББ «Перемоги 4» №15, відповідно до якої з 22 травня 2002 року ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживала (а.с. 52);

4) копію довідки ОСББ «Перемоги 4» №12, за якою заборгованість зі сплати комунальних послуг у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня (а.с. 53);

5) копію довідки, згідно з якою ОСОБА_2 з травня 2002 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 54);

6) копію направлення ОСОБА_2 до лікарні від 25 квітня 2014 року (а.с. 56-56 зворот);

7) копію виписного епікризу ОСОБА_2 (а.с. 57-57 зворот).

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Апеляційний суд бере до уваги вказані докази при перегляді оскаржуваного рішення, оскільки апеляційна скарга подана особою, яка не була залучена до розгляду справи в суді першої інстанції та не мала можливості викласти свої доводи, заперечення та надати вказані доказу до суду.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Апелянт наголошує на тому, що є сином спадкодавця, відмову від спадщини не заявляв та фактично прийняв її. Однак, у зв`язку із хворобою апелянта, яка має безперервний тип перебігу, ОСОБА_1 відчуває значні складнощі у вирішенні своїх соціально-правових питань та не міг звернутися у встановленому законом порядку до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с. 42).

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Надані апелянтом докази та викладені в апеляційній скарзі доводи свідчать про існування між Білгород-Дністровською міською радою та ОСОБА_1 спору щодо права власності на спадкове майно, а отже оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а заява - залишенню без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України. Тобто, ухваливши рішення про задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції, не з`ясував усіх обставин, що мають значення для справи, не встановив наявність спору про право, розглянув справу в порядку окремого провадження, чим порушив норми процесуального права.

Згідно з положеннями ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Так як, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове про відмову у задоволенні заяви (а.с. 42), апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу, оскільки заява підлягає залишенню без розгляду.

Таким чином, оскільки заява про визнання спадщини відумерлою не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, у зв`язку із наявністю спору про право, апеляційний суд на підставі ст.ст. 374 та 377 ЦПК України, частково задовольняючи апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та залишає заяву Білгород-Дністровської міської ради без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 жовтня 2020 року - скасувати.

Заяву Білгород-Дністровської міської ради - залишити без розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішень

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда

Повний текст постанови складений 08 червня 2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк