Справа № 357/4506/23
Провадження № 2/357/1637/23
У Х В А Л А

18.05.2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Олексієнко Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 357/4506/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

24.04.2023 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовчий розгляд у відкритому судовому засіданні 18.05.2023 року.

08.05.2023 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, в якій позивач за зустрічним позовом через свого представника ОСОБА_3 просить: 1) визнати спільною сумісною власністю поліпшення житла та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість обладнання, матеріалів та робіт з поліпшення житлово-побутових умов проживання у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом грошової компенсації у розмірі 192 500 грн.; 2) визнати спільною сумісною власністю та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вартість обладнання будинку, а саме буріння скважини та обладнання для неї, пральної машини, меблів ванни, туалету, кухонних меблів, холодильника, посудомийки, барбекю, кухонного м`якого кутка, меблів у перепокій (шафа), спального ліжка, 2-х шаф купе, дитячої шафи купе та ліжка, кухонного стола, мікрохвильової печі, люстри, кухонних девайсів (посуд, текстиль), шляхом грошової компенсації у розмірі 176 000 грн.; 3) стягнути судові витрати.

17.05.2023 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 , надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Вказана зустрічна позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюється.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ціна позову визначається з урахуванням ст. 176 ЦПК України. Зокрема відповідно до п. 2 ч. 1 вказаної статті, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).

Згідно з ч. 4, 8 ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 84 ЦПК України).

Учасник справи вправі самостійно надавати до суду висновки експерта/спеціаліста, до того ж стаття 116 ЦПК регулює підстави та порядок забезпечення доказів.

При досліджені зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що у ній наведений перелік майна, як вказує позивач, набутого під час шлюбу, однак не надано доказів на підтвердження придбання цього майна під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, не підтверджено дійсну вартість майна, що підлягає поділу (зазначено лише орієнтовні суми), не надано докази, які підтверджують, що ОСОБА_2 здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання доказів, а також не заявлено клопотання про витребування доказів.

ОСОБА_2 надано лише фотокопії фасаду невідомого будинку, інформаційну довідку з ЄДРРПНМ № 324908073 від 05.03.2023, що підтверджує набуття 27.12.2017 (до шлюбу) ОСОБА_1 право власності на будинок в АДРЕСА_1 , виписку АТ КБ «Приватбанк» з рахунку ОСОБА_2 про рух коштів на її рахунку в період з 01.01.2021 по 27.07.2022, яка не містить підтверджень купівлі заявленого до поділу майна, а також виписку польською мовою, яка не містить перекладу на українську мову, тому суд позбавлений можливості встановити її належність, як доказу по справі.

Також слід звернути увагу, що заявляючи вимогу про стягнення компенсації, позивач не конкретизує та не зазначає у позовній заяві, яке саме майно має бути залишено у власність відповідачу.

Окрім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, ОСОБА_2 на підтвердження сплати судового збору надано копію квитанції GovPay24 «Таскомбанк» № 7865-1800-0219-3255 від 15.12.2022 на суму 6 550 грн., яка приєднана до справи Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 357/11582/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, що знаходилась на розгляді у судді Орєхова О.І. Провадження в указаній справі відкрито ухвалою суду від 09.02.2023 та ухвалою суду від 11.04.2023 залишено без розгляду за клопотанням представника позивача.

З огляду на зазначене, позивачем за зустрічним позовом не надано доказів сплати судового збору за зустрічною позовною заявою.

З позовної заяви вбачається, що остання містить чотири вимоги, що стосуються розподілу майна: 1) визнати спільною сумісною власністю поліпшення житла (немайнова вимога); 2) стягнути вартість поліпшення житла в розмірі 192 500 грн. (майнова вимога); 3) визнати спільною сумісною власністю обладнання будинку (немайнова вимога); 4) стягнути вартість обладнання в розмірі 176 000 грн. (майнова вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 1 січня 2023 року становить 2 684 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою -0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

За таких обставин, на підтвердження сплати судового збору до суду позивачу необхідно надати докази (квитанцію) про сплату судового збору окремим платіжним документом в розмірі 5 832,20 грн. (1073,60+1073,60+1760+1925) або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Судовий збір за подання позовної заяви має бути сплачено за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Білоцерків. міс/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0010776, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;_____(код); Судовий збір, за позовом____(ПІБ), Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про прийняття зустрічної позовної заяви, тому вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Керуючись ст. 13, 175, 176, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 - залишити без руху, надавши позивачк строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов