У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 р.м.Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лиска Павла Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Вердикт-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з вказаним позовом представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лиска П.О. подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №69345751, відкритому приватним виконавцем Тимощуком В.В. на підставі оскаржуваного виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 14.05.2021 зареєстрованого в реєстрі за №37063.

Заява мотивована тим, що існує загроза, що за час розгляду справи відповідач може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши вказану заяву, матеріали позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лиска П.О. не долучив до заяви про забезпечення позову документи, що підтверджують сплату судового збору, водночас у тексті позовної заяви він зазначив, що позивач є військовослужбовцем, тому звільнений від сплати судового збору в силу п.13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підтвердження чого долучив копію військового квитка серії НОМЕР_1 та копію посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Позивач, посилаючись на те, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки він є військовослужбовцем.

Звільнення військовослужбовців від сплати судового збору регламентується Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 12. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Суд звертає увагу, що в ЗУ «Про судовий збір» міститься пряма вказівка на те, що військовослужбовці звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки предметом даного позову є вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає що позов у даній справі не стосується виконання військового обов`язку, а тому підстави для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної позовної заяви відсутні.

Водночас, долучення до позовної заяви копії посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, а також посилання саме на п. 13. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», свідчить про те, що представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лиска П.О. при зазначенні підстав звільнення від сплати судового збору помилково зазначив лише те, що позивач є військовослужбовцем, а не учасником бойових дій.

Так, відповідно до п. 13. ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зокрема, положеннями ст. 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 згаданого Закону та даним переліком не передбачено звільнення учасників бойових дій від сплати судового збору за вимогами, не пов`язаними зі статусом учасника бойових дій.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що пунктом 13 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про судовий збір», звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Оскільки предметом даного позову є вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає що позов у даній справі не стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій, а тому підстави для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної позовної заяви відсутні.

Така правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі №700/301/20 (провадження № 61-5407ск21).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яка подана фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684,00 грн.

Таким чином позивачу ОСОБА_1 при подачі даної заяви про забезпечення позову необхідно було сплатити 536,80 грн. судового збору, однак позивачем не було надано жодного підтвердження про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 150, 153 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Повернути заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лиска Павла Олександровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання її копії безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: