ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року

м. Харків

справа № 638/7337/21

провадження № 22-ц/818/964/23

провадження № 22-ц/818/965/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря:.Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Харківська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2023 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 березня 2023 року, постановлене суддею Рибальченко Л.М.,

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , три місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 терміном у три місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 березня 2023 року стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада Харківської області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що 6 місячний строк закінчився 14.10.2020 року. Суд не повно встановив обставини у справі та зробив помилковий висновок про наявність у ОСОБА_1 поважних причин для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування апеляційної скарги на додаткове рішення Харківська міська рада зазначає, що відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Харківська міська рада, яка визначена позивачем, як відповідач не є спадкоємцем майна на прийняття якого судом було визначено додатковий строк для прийняття; Харківська міська рада своїми діями або бездіяльністю жодних прав позивача не порушувала, отже вважає, що стягнення судового збору з Харківської міської ради є безпідставним.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на рішення та додаткове рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають в повній мірі.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що мати позивача померла на тимчасово окупованій території, зареєструвати її смерть в органах РАЦС було не можливо через проведення АТО, у зв`язку з чим позивачу необхідно було встановити факт смерті матері в судовому порядку на підконтрольній Україні території, що стало причиною пропуску ним встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його матері та враховуючи той факт, що сам позивач проживає на тимчасово окупованій території. Крім цього на всій території України було встановлено карантинні обмеження у зв`язку із поширенням короновірусної хвороби (COVID 19), спричиненої короновірусом SARS - CoV-2. Крім того м. Кадіївка, Луганської області, відноситься до населених пунктів які зазначені у розпорядженні КМУ від 07 листопада 2014 року №1085-р, а тому позивач не міг скористатися послугами поштового зв`язку для своєчасного надіслання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Задовольняючи заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кузьміна Євгена Валерійовича про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 грн необхідно стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 .

Такі висновки суду в повній мірі відповідають нормам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 на території м. Кадіївка (Стаханов територія АТО) Луганської області померла ОСОБА_2 .

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2021 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на території міста Кадіївка, Луганської області Україна.

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17.02.2021 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В позовній заяві, позивач зазначає, що через запроваджений на всій території карантин та перебування позивача на непідконтрольній території України, він своєчасно не зміг звернутися до нотаріуса у встановлений строк, тому лише у травні 2021 року письмово звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 повідомлено, що оформлення спадщини після померлої ОСОБА_2 можливо лише за умови визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно копії паспорта позивача останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 19 лютого 1993 року та по теперішній час.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом частин 1, 2 статті 1220 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частиною 3 статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Згідно з пунктами 3.3, 3.6 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі; не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей.

З матеріалів справи вбачається, що мати позивача померла на тимчасово окупованій території, зареєструвати її смерть в органах РАЦС було не можливо через проведення АТО, у зв`язку з чим позивачу необхідно було встановити факт смерті матері в судовому порядку на підконтрольній Україні території, що стало причиною пропуску ним встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його матері та враховуючи той факт, що сам позивач проживає на тимчасово окупованій території. Крім цього на всій території України було встановлено карантинні обмеження у зв`язку із поширенням короно вірусної хвороби (COVID 19), спричиненої короно-вірусом SARS - CoV-2. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду не спростовують.

Щодо посилання Харківської міської ради щодо можливості надіслання позивачем заяви про прийняття спадщини поштою, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

З інформації, яка міститься на офіційному сайті АТ «Укрпошта», вбачається, що на підставі Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), АТ «Укрпошта» не пересилає пошту до населених пунктів, які зазначені у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Місто Кадіїка, Луганської області, відноситься до населених пунктів які зазначені у розпорядженні КМУ від 07 листопада 2014 року №1085-р.

Виходячи з вищевикладеного ОСОБА_1 не міг скористатися послугами поштового зв`язку для своєчасного надіслання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Отже доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об?єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною першою, пунктом першим частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 462/6473/16-ц (провадження № 14-400цс18) та у постанові від 14 квітня 2020 року у справі № 925/1196/18 (провадження № 12-153гс19) зазначила, що процесуальні витрати розподіляються виключно за правилами, встановленими процесуальним законодавством.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування судових витрат, понесених позивачем, за рахунок відповідача, оскільки такі витрати документально підтверджені, а їх відшкодування відповідає правилам частини першої, пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України.

Оскільки предметом позову у цій справі не є розподіл часток у спадковому майні, тому відповідно до положень статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, покладаються на відповідача (Харківську міську раду, а не спадкоємця).

Даний висновок узгоджується з постановою Верховного суду від 28.07.2021 року у справі № 591/1090/20.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення та додаткове рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2023 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складений 07.06.2023