Справа № 452/2187/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" травня 2023 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,
секретаря судового засідання Страхоцької Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Самборі Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» про визнання договору частково недійсним,-
Відповідно до вимог п. 1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в межах суми 4000.00 грн. 00 коп., зазначеної клієнтом в заявці, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно умов п. 1.2. договору, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 31.10.2021 року.
Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Пунктом 1.3. договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.
Згідно з вимогами п. 1.6. договору стандартна процентна ставка для продукту «Миттєва позика» становить 2,5% на добу, для продукту «Дрібні покупки» - 3,5% на добу.
Пунктом 2.1. - 2.4 договору передбачено, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.
Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором.
Якщо відповідно до пункту 1.5. цього договору, скориставшись промокодом, клієнт прострочить виконання зобов`язання, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою з першого дня прострочення, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.
Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Позивачем сплачено суму у розмірі тіла кредиту (6500 грн. 00 коп.), що підтверджує про відсутність умислу на невиконання умов договору та небажання виконання обов`язків.
Однак, позивач вважає, що умови п. 1.3., п. 2.4. договору є несправедливими, створюють дисбаланс інтересів, завдають їй шкоду, а відтак підлягають визнанню недійсними.
Ухвалою від 01.08.2022 року судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.
16.01.2023 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Смолинець Я.І. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву у якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, а справу слухати без його участі.
Представник відповідача ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки суд не повідомив, при цьому суд вжив всіх можливих заходів для виклику представника відповідача до суду. Відзиву на позовну заяву представником відповідача не було подано.
На підставі норм ст.ст. 280 - 281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши докази які містяться в матеріалах справи, заслухавши думку представника позивача, суд прийшов до такого висновку.
Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З матеріалів справи убачається, що 07.10.2021 року між ОСОБА_2 та ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» укладено договір про споживчий кредит
Відповідно до вимог п. 1.1. договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в межах суми 4000.00 грн. 00 коп., зазначеної клієнтом в заявці, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно умов п. 1.2. договору, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 31.10.2021 року.
Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Пунктом 1.3. договору передбачено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.
Згідно з вимогами п. 1.6. договору, стандартна процентна ставка для продукту «Миттєва позика» становить 2,5% на добу, для продукту «Дрібні покупки» - 3,5% на добу.
Пунктом 2.1. - 2.4. договору передбачено, що сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.
Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором.
Якщо відповідно до пункту 1.5. цього договору, скориставшись промокодом, клієнт прострочить виконання зобов`язання, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою з першого дня прострочення, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.
Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Позивачем сплачено суму у розмірі тіла кредиту (6500 грн. 00 коп.), що підтверджує про відсутність умислу на невиконання умов договору та небажання виконання обов`язків.
У ч.ч. 1,3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно п. 1.3. договору встановлено, що за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.
Враховуючи, вимоги п. 1.3. договору, станом на 20.07.2022 року, сума процентів за користування кредиту (згідно реальної відсоткової ставки) становить - (4000 (сума кредиту) * 2.5 % *(процентів за кожен день) * 287 (днів за користування кредитом) = 28 700 (двадцять вісім тисяч сімсот грн.) 00 коп.
Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується по спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.
Вказаний договір є договором приєднання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Отже, незважаючи на те, що включення зазначених вище умов до договору відбулося за погодженням з позивачкою, а також незалежно від виконання відповідачем вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання усієї інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, останній відповідно до приписів ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не повинен включати до кредитного договору несправедливих умов під страхом їх недійсності.
Згідно правової позиції від 07.04.2021 року у справі № 623/2936/19 (№ в ЄДРСР 96484005): «Як було зазначено вище, зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (частина перша статті 203 ЦК України). Недотримання цих вимог може бути підставою для визнання недійсним такого правочину (стаття 215 ЦК України).
Враховуючи наведені вище обставини справи та керуючись тим обставинам, що станом на 20.07.2022 року розмір відсотків, які підлягають сплати, становлять 28 700 (двадцять вісім тисяч сімсот гривень) 00 коп., і є більшими ніж у 7 разів за тіло кредиту, а тому вказані умови договору є несправедливими та порушують принцип добросовісності, створюють істотний дисбаланс у сторін, та явно завдають шкоду позивачу, а відтак умови п. 1.3. підлягають визнанню недійсним.
Відповідно до п. 2.4 договору встановлено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Вказана умова договору прямо суперечить вимогам законодавства України, відповідно до умов п. 1.2 договору, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 31.10.2021 року.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно п.1-1. ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Сама собі умова «до моменту повного повернення суми наданого кредиту» не може бути визначена, як умова що дозволяє встановити строк нарахування процентів за користування кредитом.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року справі
№ 444/9519/12-ц відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Нарахування заборгованості за тілом кредиту після зміни строку виконання зобов`язання є неправильним та суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, відповідач має право нарахування процентів за користування кредитом виключно до закінчення строку кредиту 31.10.2021 року, а тому умова п. 2.4. договору згідно якої: «Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом», підлягає визнанню недійсним.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).
Відповідно до статті 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.8 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 N 9, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.
Одночасно особливості регулювання правовідносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, має місце встановлення у спірних положеннях кредитного договору оплатності послуг про надання інформації з приводу виконання кредитного договору, що прямо суперечить вищенаведеним нормам Закону України «Про споживче кредитування» та є підставою для визнання відповідних частин договору недійсними.
Крім того, за змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитись перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; тощо. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо в супереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору.
Відтак за правилами ст. 141 ЦПК України, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, визначеному станом на день звернення позивача до суду, в розмірі 992 грн. 40 коп.
Згідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Смолинець Я.І., окрім копії договору про надання правової допомоги, додано акт прийому передачі наданих послуг №1 від 03.12.2021 року.
Актом від 03.12.2021 встановлено, що послуги, передбачені договором про надання професійної правничої допомоги, виконавцем були надані, а замовником прийняті.
Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Смолинець Я.І. надавав правову допомогу по справі в інтересах позивача ОСОБА_1 .
Суд, враховуючи принцип співмірності, вважає, що з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» на користь позивача
ОСОБА_1 підлягає стягненню 4500 грн. в рахунок витрат на правничу допомогу.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
Документи щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт), інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку подані відповідачем.
Відповідачка наголошує увагу суду на тому, що для захисту своїх прав у даному питанні та представництва її інтересів у суді вона була змушена звернутися до фахівця у сфері права - адвоката Смолинця Ярослава Івановича (Представник) щодо реалізації свого права на професійну правничу допомогу.
Між Відповідачем та Представником був підписаний відповідний договір про надання правової допомоги від 29 жовтня 2020 року. Ціна договору за надання відповідної правової допомоги становить 4500 грн. Ця сума була сплачена в повному обсязі, на що є відповідне підтвердження, а саме відповідний фіскальний чек, який був виданий адвокатом.
Адвокатом Смолинець Ярославом Івановичем в даній справі позивачу були надані наступні послуги щодо правової допомоги з відповідною вартістю, а саме:
1. Надання усних правових консультації та роз`яснень, аналіз правозастосовної практики Верховного Суду - 1 000,00 грн.
2. Складання позовної заяви для подачі до суду - 1 000,00 грн.
3. Представництво інтересів клієнта в суді - 1 000,00 грн.
4. Гонорар успіху у випадку задоволення позовних вимог у розмірі 1 500 грн.
Разом 4 500,00 грн.
А тому просить стягнути з позивачки вищевказану суму витрат, пов`язаних з розглядом даної справи в суді.
За таких обставин, суд вбачає наявність підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.
Враховуючи вище викладене, аналізуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» про визнання договору частково недійсним - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» в дохід держави судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 4500 (чотири тисячі пятсот) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача протягом
30 днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група», адреса для листування: м. Київ, вул. Нижній Вал, 51, поштовий індекс 04071, .

Суддя