ПОСТАНОВА

іменем України

10 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/6265/22

провадження № 22-ц/4809/618/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 березня 2023 року у складі судді Іванової Н.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, та просила суд визнати судовий наказ №404/6265/22, виданий 30 листопада 2022 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що 15 серпня 2014 року між ОСОБА_2 та нею був укладений шлюб, який розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2021 року. Під час проживання сторін однією сім`єю у них народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав разом з нею та перебував на її утриманні. Факт проживання дитини з матір`ю підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання та довідкою, виданою квартальним комітетом. Вказано, що після того, як шлюбні відносини між сторонами почали погіршуватися, а саме з листопада 2019 року, ОСОБА_2 припинив надання матеріальної допомоги на сім`ю та утримання дитини. 21 липня 2021 року вона звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина у розмірі 15000 грн, починаючи стягнення аліментів з дня подання позовної заяви про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 вересня 2021 року (справа №404/5130/21) відкрито провадження у справі. В ході розгляду справи, у зв`язку з тим, що між сторонами виникли суперечності з приводу місця проживання дитини, сторонами неодноразово заявлялись клопотання про витребування доказів та про їх долучення до матеріалів справи. Під час останнього судового засідання, яке відбулося 26 січня 2023 року, представник ОСОБА_1 дізнався про існування судового наказу.

Зазначала, що у 2022 році вона зверталась до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області з приводу незаконного вивезення сина за кордон, на що 12 квітня 2022 року листом її було повідомлено про розгляд звернення та встановлення обставин перебування сина, поспілкувавшись з батьком по телефону. Крім того, вона зверталась із заявою до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про сприяння поверненню малолітньої дитини до України, на що отримала лист, відповідно до тексту якого заява скерована на розгляд компетентним органам Республіки Польща.

Вважає, що в матеріалах наказаного провадження немає жодного доказу, який би підтвердив факт проживання на сьогоднішній день та на момент звернення із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_3 разом зі своїм батьком - ОСОБА_2 . Факт виїзду за кордон не є належним доказом спільного проживання, як і свідоцтво про те, що дитина закінчила третій клас в іншій країні. Доказів безпосереднього утримання сина батьком, як і доказів спільного проживання, до заяви про видачу судового наказу не надано.

Зазначила, що, враховуючи той факт, що в провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда на сьогоднішній день перебуває справа №404/5130/21 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина, між сторонами вбачається наявність спору щодо місця проживання дитини, що є перешкодою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати судовий наказ №404/6265/22, виданий 30 листопада 2022 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 березня 2023 рокуу задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення про задоволення її заяви.

ОСОБА_2 направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 березня 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокатка Осіпова Ю.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Адвокатка Яшан Ю.Б., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 16 лютого 2021 року було розірвано шлюб, зареєстрований 15 серпня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №497 (а.с.6-7).

ОСОБА_3 , 2013 року народження, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю, про що свідчить довідка №016192 про реєстрацію місця проживання особи та довідка квартального комітету №26 Фортечної районної у м. Кропивницький раді від 24 червня 2021 року (а.с.22 зворот, 40).

Судовим наказом Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2022 року по справі №404/6265/22 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.23).

Як свідчать письмові докази по справі, а саме копія закордонних паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 лютого 2022 року ОСОБА_2 разом із сином виїхали за кордон (а.с.8-17).

02 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню (а.с.30-33).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення без задоволення заяви суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати аліментів, відповідно ж не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів, а також те, що заявником не доведено факт проживання дитини з матір`ю, а отже доводи не вказують на припинення її обов`язку зі сплати аліментів.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з такого.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.169 ЦПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

За змістом ч.3 ст.431 ЦПК України судовий наказ є видом виконавчого документу. Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах внормовані Розділом VI ЦПК України.

Відповідно до змісту частин 1, 2 статті 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11 сформульовано правовий висновок про те, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Процесуальними ж підставами є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Крім того, за ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Як убачається з матеріалів справи у листопаді 2022 року батьком дитини ОСОБА_2 було подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з матері - ОСОБА_1 аліментів на утримання їх дитини, вказуючи, що дитина проживає разом з ним.

Статтею 165 ЦПК України передбачено підстави для відмови у видачі судового наказу. Відповідно до п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього кодексу, а саме у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (п.3 ч.1 ст.186 ЦПК).

При цьому судом встановлено, що на час звернення заявника з такою заявою і на час розгляду цієї справи у провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває справа №404/5130/21 за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини, що є перешкодою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Проте, зазначена обставина залишилось поза увагою місцевого суду.

Зазначені обставини свідчать про те, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 існує спір щодо визначення місця проживання та стягнення аліментів, а тому вимоги ОСОБА_2 , викладені у заяві про видачу судового наказу не можуть вважатись безспірними та мають розглядатись в порядку позовного провадження.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, а, відтак, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав до задоволення заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити чи розстрочити виконання судового наказу у порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у випадку, якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою

Враховуючи зазначене вище висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, не відповідають фактичним обставинам справи, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що є підставою до скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення по суті вимог заявника.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання апеляційної скарги по справі, у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 173, 432, 367, 374, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 березня 2023 рокускасувати.

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати судовий наказ №404/6265/22, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда 30 листопада 2022 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 02 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2023 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко