У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

20 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Митрофанової А.О., при секретарі Костюк В.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

17.04.2023 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру загальною площею 61,10 кв.м., житлова площа 44,90 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32423862), яка належить відповідачу на праві власності, а також грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_3 та розміщенні на її банківських рахунках в межах позовних вимог.

Заява мотивована тим, що між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_2 як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу квартири від 10 червня 2011 року ( АДРЕСА_2 ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М.

10 червня 2011 року в якості оплати за купівлю квартири ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 438 900,00 гривень. На підтвердження цього та в якості гарантій ОСОБА_3 складено та власноруч підписано розписку, відповідно до якої ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 гроші за продану квартиру в повному обсязі.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2011 року, скасування реєстрації права власності на квартиру, внесення запису про реєстрацію обтяження та заборону відчуження об`єктів нерухомого майна задоволено.

Рішення суду набрало законної сили, квартира витребувана з володіння ОСОБА_2 , а сама вона позбавлена права власності на нерухоме майно.

ОСОБА_2 придбала квартиру на підставі договору, який за судовим рішенням було визнано недійсним, квартиру було витребувано із володіння, а відтак на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти, що були отримані відповідачем при укладенні договору купівлі-продажу, а саме 452 996 гривень 00 копійок.

ОСОБА_2 зазначає, що з відповідачем не змогли у позасудовому порядку дійти згоди, відповідач перестала виходити на зв`язок, змінила номер мобільного телефону та уникає зустрічі з позивачем та його представниками. Наразі з огляду на поведінку відповідача існують підстави вважати, що остання має намір ухилитися від виконання рішення суду у майбутньому у разі задоволення судом позову, що призведе до порушення прав позивача, в зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На переконання суду, подана заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 32423862, належить на праві власності ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист їх порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача в разі задоволення позовних вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Верховним Судом викладений правовий висновок у постанові від 02.08.2019 у справі №915/538/19 та у постанові від 06.11.2018 у справі №923/560/17, згідно з яким накладення арешту на грошові кошти відповідача слід обмежувати розміром ціни позову та можливих судових витрат, а суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру загальної суми позовних вимог та можливих судових витрат.

Так, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна відповідача, що ускладнить виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивачів за результатами розгляду справи.

При цьому, накладення арешту на майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Щодо вимоги позивача про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться в банківських установах на рахунках відповідача, суд вважає, що вжиття такого заходу забезпечення позову з огляду на ціну позову та висновок суду про доцільність вжиття такого заходу забезпечення позову як накладення арешту із забороною відчуження нерухомого майна, яке належить відповідачеві, буде непропорційним втручанням у права відповідача, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні цієї частини вимог заяви про забезпечення позову.

Враховуючи предмет даного позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 61,10 кв.м. житловою площею 44,90 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 32423862, яка належить ОСОБА_3 .

Відмовити у задоволенні вимоги заяви про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться в банківських установах на рахунках відповідача.

Зазначити дані позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ).

Направити ухвалу всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (які ідентифіковані судом) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання даної ухвали три роки.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Солом`янський районний суд м. Києва.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.О. Митрофанова