Справа № 473/1863/23
"07" червня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою та зняття заборони відчуження нерухомого майна,
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Райффайзен Банк» про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою та зняття заборони відчуження нерухомого майна, в якому вказував, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 12 грудня 1989 року б/н він набув у власність житловий будинок АДРЕСА_1 .
28 серпня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Райффайзен Банк») та ФОП ОСОБА_3 (після укладення шлюбу - ОСОБА_2 ) був укладений кредитний договір № 010/01-04/07-492, відповідно до якого банк надав позичальниці в межах встановленої невідновлювальної кредитної лінії кредит у розмірі 1 313 000 грн. з терміном користування до 27 серпня 2017 року взамін зобов`язання останньої вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування ним у розмірі 17,5 % річних, а в разі порушення умов договору - сплатити неустойку (пеню) та достроково повернути кредит.
Також в порядку забезпечення виконання позичальницею умов кредитного договору в день його укладення між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено та нотаріально посвідчено іпотечний договір, реєстр. №1907, за яким позивач передав банку в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю за домовленістю сторін у 114 701 грн. У вказаному договорі, у зв`язку з виникненням іпотеки, нотаріусом також встановлено заборону на відчуження предмета іпотеки, реєстр. №1908/11-2007.
Проте позичальниця ухилилася від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 20 квітня 2011 року становила 1 800 399,89 грн., в тому числі:
- залишок боргу за кредитом 1 235 386 грн.;
- заборгованість за відсотками 533 077,58 грн.
- нарахована пеня за порушення умов договору 31 936,31 грн.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2012 року в рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, не нижчою визначеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

На виконання вказаного рішення 20 грудня 2013 року ПП «НИВА В.Ш.» було проведено прилюдні торги, за результатами яких житловий будинок було продано за 30 075 грн. Переможцем торгів визнано ОСОБА_1 .

На підставі протоколу та у зв`язку з проведенням переможцем торгів повного розрахунку за придбане майно, 25 січня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області Кірєєвим К.Е. позивачу видано акт про реалізацію предмета іпотеки.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право власності на придбане на прилюдних торгах майно. Проте нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії у зв`язку з виявленням недоліків в протоколі та акті про реалізацію предмета іпотеки, а також наявністю не знятого арешту щодо придбаного майна.

Разом з тим, рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2020 року за ОСОБА_1 визнано право власності на придбаний ним на прилюдних торгах житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також з вказаного майна знято арешт, накладений в межах здійснення виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Реалізація предмета іпотеки є підставою для припинення чинності іпотеки та, як наслідок, зняття заборони відчуження переданого в іпотеку майна.

З метою вирішення питання щодо зняття заборони відчуження іпотечного майна позивач звернувся до Вознесенського відділу ДВС. Проте державний виконавець відмовив позивачу у знятті заборони у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, а саме виконавче провадження вже завершене, відповідні матеріали знищені.

У зв`язку цим ОСОБА_1 просив визнати іпотеку за іпотечним договором від 28 серпня 2007 року, реєстр. №1907, припиненою та зняти заборону на відчуження належного йому будинку, накладену 28 серпня 2007 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Воронкіним В.О., реєстр. №1908/11-2007.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк» в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач, згідно поданої ним заяви, не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, додатково оглянувши матеріали цивільної справи №473/1120/20 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання права власності та зняття арешту з майна, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 12 грудня 1989 року б/н ОСОБА_1 набув у власність житловий будинок АДРЕСА_1 .

28 серпня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Райффайзен Банк») та ФОП ОСОБА_3 (після укладення шлюбу - ОСОБА_2 ) був укладений кредитний договір № 010/01-04/07-492, відповідно до якого банк надав позичальниці в межах встановленої невідновлювальної кредитної лінії кредит у розмірі 1 313 000 грн. з терміном користування до 27 серпня 2017 року взамін зобов`язання останньої вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування ним у розмірі 17,5 % річних, а в разі порушення умов договору - сплатити неустойку (пеню) та достроково повернути кредит.

Також в порядку забезпечення виконання позичальницею умов кредитного договору в день його укладення між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, реєстр. №1907, за яким позивач передав банку в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю за домовленістю сторін у 114 701 грн. У вказаному договорі, який було посвідчено приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Воронкіним В.О., у зв`язку з виникненням іпотеки, нотаріусом також встановлено заборону на відчуження предмета іпотеки, реєстр. №1908/11-2007.

Проте позичальниця ухилилася від виконання своїх зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, що станом на 20 квітня 2011 року становила 1 800 399,89 грн., в тому числі:

- залишок боргу за кредитом 1 235 386 грн.;

- заборгованість за відсотками 533 077,58 грн.

- нарахована пеня за порушення умов договору 31 936,31 грн.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 серпня 2012 року у справі №1407/2-919/11 в рахунок погашення вказаної заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, не нижчою визначеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

На виконання вказаного рішення 20 грудня 2013 року ПП «НИВА В.Ш.» було проведено прилюдні торги, за результатами яких житловий будинок було продано за 30 075 грн. Переможцем торгів визнано ОСОБА_1 .

На підставі протоколу та у зв`язку з проведенням переможцем торгів повного розрахунку за придбане майно, 25 січня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області Кірєєвим К.Е. позивачу видано акт про реалізацію предмета іпотеки.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право власності на придбане на прилюдних торгах майно. Проте нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії у зв`язку з виявленням недоліків в протоколі та акті про реалізацію предмета іпотеки, а також наявністю не знятого арешту щодо придбаного майна.

Разом з тим, рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2020 року за ОСОБА_1 визнано право власності на придбаний ним на прилюдних торгах житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також з вказаного майна знято арешт, накладений в межах здійснення виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

З метою вирішення питання щодо зняття заборони відчуження іпотечного майна позивач звернувся до Вознесенського відділу ДВС. Проте державний виконавець відмовив позивачу у знятті заборони у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, а саме виконавче провадження вже завершене, відповідні матеріали знищені.

Згідно ст. 546 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 ЦК України).

Згідно ст. 572 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 574 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом (ч.ч. 1, 3 ст. 575 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки)).

Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення (ч. 1 ст. 576 ЦК України).

Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню.

Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 577 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки)).

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки)).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Аналогічно, відповідно до п. 7.2 договору іпотеки від 28 серпня 2007 року однією з підстав припинення вказаного договору та права іпотеки є реалізація предмета іпотеки.

У постанові від 18 вересня 2019 року у справі №695/3790/15-ц Верховний Суд зазначив, що право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором. Ефективним способом захисту порушених прав позивача має бути пред`явлення позову про визнання іпотеки такою, що припинена, а не визнання припиненим договору іпотеки, а також - про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Вказані висновки Верховний Суд неодноразово підтверджував у інших своїх постановах, зокрема від 20 серпня 2021 року у справі № 149/2736/20, від 23 листопада 2022 року у справі № 133/468/19, від 08 лютого 2023 року у справі № 341/767/21 та багатьох інших.

За встановленого, враховуючи реалізацію спірного предмета іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку», а тому іпотека за іпотечним договором, укладеним 28 серпня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 підлягає визнанню припиненою.

За такого, також підлягає зняттю заборона відчуження нерухомого майна, накладена приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Воронкіним В.О., реєстр. №1908/11-2007.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою та зняття заборони відчуження нерухомого майна задовольнити повністю.

Визнати іпотеку за іпотечним договором, укладеним 28 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , посвідченим 28 серпня 2007 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу у Миколаївській області Воронкіним Вадимом Олександровичем, зареєстрованим в реєстрі за №1907 такою, що припинена.

Зняти заборону на відчуження нерухомого майна належного ОСОБА_1 на праві власності житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , що була накладена 28 серпня 2007 року приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Воронкіним Вадимом Олександровичем, реєстр. №1908/11-2007 (номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав 38499997 від 28 серпня 2007 року).

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв