Справа № 447/2403/22 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/619/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м.Львів

Справа № 447/2403/22

Провадження № 22-ц/811/619/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргою Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Миколаївського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Миколаєві 28 листопада 2022 року у складі судді Бачуна А.І., у справі за заявою ОСОБА_2 , з участю заінтересованої особи: Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

встановив:

17 жовтня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із цією заявою. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона ( ОСОБА_3 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відомості про національність батьків відсутні. Вказує, що у свідоцтві про народження її батька - ОСОБА_4 , його батьками вказано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , національність батька зазначено - поляк. Чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами Реєстрації актів цивільного стану. Посилається на те, що вона ( ОСОБА_2 ) із сім`єю виховувався в польських традиціях, сповідують римо-католицьку віру, святкують польські свята та підтримують стосунки зі своїми родичами - поляками. Просить заяву задовольнити.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року заяву задоволено.Встановлено факт неправильності (неповноти) запису про національність ОСОБА_4 , в актовому записі про народження ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , запис №49 від 9 грудня 1978 року вчинений Виконавчим комітетом Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Зобов`язано Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) у графі відомості про національність батька: ОСОБА_4 з «українця» змінити на «поляк».

Рішення суду оскаржує Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви. Вказує, що в актовому записі про народження № 49, складеному Виконавчим комітетом Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області 9 грудня 1978 року відносно ОСОБА_9 , в частині «Відомості про батька» зазначено ОСОБА_4 - національність - українець. В актовому записі про шлюб № 22, складеному 17 травня 1975 року виконавчим комітетом Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , в частині «Він» зазначено наречений ОСОБА_4 - національність - українець. Зазначає, що в актовому записі про народження № 30, складеному 9 грудня 1978 року Виконавчим комітетом Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області відносно ОСОБА_4 , в частині «Відомості про батька» зазначено ОСОБА_6 , національність - українець. Вказує, що ОСОБА_2 особисто не зверталася до органів державної реєстрації актів цивільного стану з відповідною заявою про внесення змін до актового запису. В даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи інші документи відомостей про національність. Належність до певної національності в України не підлягає реєстрації, оскільки не має будь-якого юридичного значення.

8 травня 2023 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_11 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що суд першої інстанції при прийнятті заяви та винесенні рішення застосував норму права, яка підлягає застосуванню при вирішенні даної категорії справ, а також оскаржуване рішення повністю відповідає вимогам ст.ст 264, 265 ЦПК України. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого повторно, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відомості про національність батьків відсутні.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_2 , шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 розірвано 11 лютого 2003року

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_14 27 серпня 2005 року уклав шлюб з ОСОБА_9 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_9 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Національність батька вказано поляк.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що заява є підставна та підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком, враховуючи наступне.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган ДРАЦС складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону № 2398-VI).

Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством.

Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану; постанова адміністративного суду (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил).

Таким чином, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України 31 грудня 1991 року № 24 «Про порядок зміни громадянами України національності», відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про ДРАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону «Про національні меншини в Україні». Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила, зокрема, в постанові від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18.

У зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності, апеляційна скарга Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)підлягає до задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Керуючись: ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Городищенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) задовольнити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 28 листопада 2022 року скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту неправильності (неповноти) запису про національність ОСОБА_4 в актовому записі про народження ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) №49 від 9 грудня 1978 року, місце державної реєстрації: Виконавчий комітет Мліївської сільської ради Городищенського району Черкаської області, виданому Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання Городищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) №49 від 9 грудня 1978 року, а саме: у графі «відомості про батька» національність ОСОБА_4 змінити з «українця» на «поляк».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 травня 2023 року.

Головуючий-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк