Справа № 456/2596/23
Провадження № 2/456/796/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 травня 2023 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. ,розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» про зобов`язання призначення на посаду, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

15 травня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовною заявою, в якій просить вжити негайних заходів для невідкладного призначення його помічником начальника юридичного відділу, юрисконсультом ПАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат», стягнути матеріальну шкоду у розмірі не отриманої зарплати від дня спливу 15 днів від подання ним 24.02.2023 заяви про прийняття на роботу та моральну шкоду у розмірі 5-ти мінімальних зарплат за кожен місяць від вказаної дати стягнення матеріальної шкоди.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя дійшла висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Проте, позивачем у позовній заяві вказані дані зазначені не повністю, зокрема не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, однак в позові не зазначена його ціна та не вказані суми грошових коштів, які просить позивач стягнути з відповідача, з наданням обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються.

Відповідності до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Водночас статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з постановою ВСУ від 30.11.2016 у справі № 226/168/15, починаючи з 01.09.2015, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових правовідносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі. Усі інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин, а також вимога про стягнення моральної шкоди повинна бути оплачена судовим збором. Аналогічна позиція, висловлена в постанові Великої Палати ВСУ від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

Відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору із позовних заяв немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.), а із позовних заяв майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так позивачем у позовній заяві заявлено вимогу немайнового характеру, а саме про невідкладне призначення його помічником начальника юридичного відділу, юрисконсультом ПАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат», а також дві вимоги майнового характеру: про стягнення матеріальної шкоди у розмірі не отриманої зарплати від дня спливу 15 днів від подання ним 24.02.2023 заяви про прийняття на роботу та моральної шкоди у розмірі 5-ти мінімальних зарплат за кожен місяць від вказаної дати стягнення матеріальної шкоди, за які позивач має сплатити судовий збір.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому позивачем не зазначено в чому саме полягає матеріальна шкода, якими діями ПАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» було завдано матеріальну шкоду, її розрахунок.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві.

Позивачем не зазначено, в чому полягає моральна шкода, з яких міркувань він виходив при визначенні її розміру та якими доказами це підтверджується.

Щодо звільнення позивача від усіх судових витрат, як безробітного, слід зазначити наступне.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за умови подання особою відповідного клопотання. Із аналізу вказаних норм слідує, що законодавець передбачив можливість звільнення сторони від сплати судового збору лише з підстав, пов`язаних з її майновим становищем.

Однак в обґрунтування вимоги про звільнення від сплати судового збору, позивачем не додано жодних підтверджуючих його скрутне матеріальне становище документів.

Суд зауважує, що до повноважень суду не належить витребування доказів скрутного матеріального становища позивача, як підстави для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, як він про це просить в позовній заяві. Крім цього, позивачем не доведено, що він обмежений в можливості отримати такі докази самостійно.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З положень частини 5 статті 177 ЦПК України слідує, що позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та, відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України, такі докази мають бути подані разом з поданням позовної заяви.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення шляхом надання відповідних документів чи письмових пояснень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 259-261 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат» про зобов`язання призначення на посаду, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про необхідність усунути недоліки позовної заяви, вказані в мотивувальній частині ухвали суду у п`ятиденний строк з дня отримання ним цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути її позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В. Л. Бучківська