Справа № 367/4358/20
Провадження №2/367/1085/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Шемігон В.А.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів. Позов мотивує тим, що 08.11.2011 року між ним та ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК» (код ) укладено кредитний договір № 51/4752АСLAPT. Кредитний договір містить наступні умови: 1.2 за даним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: а) сума кредиту 11 368 гривень; б) строк кредитування - 36 місяців; ж) дата повернення кредиту - 08.11.2014 року. 2.8 договору погашення позичальником заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно рівними частинами в сумі 684,00 гривень. На виконання умов кредитного договору ним було здійснено платежі по погашенню кредитної заборгованості, всього на суму 20350грн. 15.04.2020 року через електронну пошту він отримав повідомлення від свого банку про накладення арешту на кошти та зупинення видаткових операцій за рахунками. Із цього повідомлення в подальшому дізнався, що 26.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем видано виконавчий напис № 12635 про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 8 553,25 гривень. На підставі вказаного документа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович відкрив виконавче провадження № 61771490. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем у виконавчому провадженні № 61771490 було винесено: постанову про відкриття виконавчого провадження № 61771490 від 09.04.2020 р., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 61771490 від 09.04.2020 р., постанову про стягнення з боржника основної винагороди № 61771490 від 09.04.2020 р., постанову про арешт коштів боржника № 61771490 від 09.04.2020 р., постанову про закінчення виконавчого провадження № 61771490 від 27.04.2020 р. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.04.2020 р., із боржника за виконавчим провадженням № 61771490 було стягнено: сума боргу у розмірі 8 553,25 грн., витрати виконавчого провадження у розмірі 228,10 грн.. основна винагорода приватного виконавця у розмірі 855,32 грн. Як стало йому відомо, відповідач отримав право вимоги за кредитним договором № 51/4752АСLAPT від 02.11.2011 року, укладеним із ПАТ «ПЛАТИНУМ БАНК», внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги. Вважає, що заборгованість за вищевказаним кредитним договором не може бути стягнута, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. За загальним правилом, встановленим ст. 257 ЦК України, позовна давність становить 3 роки. Відповідно до пункту 1.2 кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: строк кредитування - 36 місяців. Оскільки, кредит йому було видано 08.11.2011 року, то кінцевою датою погашення заборгованості є 08.11.2014 року. У зв`язку з цим, строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості закінчився 08.11.2017 року. З урахуванням приписів вчинення нотаріусом виконавчих написів, зокрема вимоги, щодо безспірності суми заборгованості, строків позовної давності, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 26.11.2019 року за №12635 про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 8 553,25 гривень. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8 553,25 гривень.

В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи судом.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не забезпечив явку свого представника. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. 09.04.2020 року відкрито виконавче провадження № 61771490 про примусове виконання виконавчого напису №12635, виданого 26.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" , якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», , відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20180724-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу ПАТ "Платинум Банк", , на підставі договору факторингу № 20151125-Г від 25.11.2015, відступлено право вимоги за кредитним договором № 51/4752АСLAPT від 08.11.2011, укладеного між ПАТ "Платинум Банк" та ОСОБА_1 , кошти в сумі 8553,25 грн.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. керуючись вимогами п. 9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи те, що виконавчий напис № 12635 виконано; борг, витрати виконавчого провадження та основну винагороду приватного виконавця в рамках ВП № 61771490 з боржника стягнуто в повному обсязі, 27.04.2020 року закінчено виконавче провадження № 61771490 про примусове виконання виконавчого напису №12635, виданого 26.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" , якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», , відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20180724-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу ПАТ "Платинум Банк", , на підставі договору факторингу № 20151125-Г від 25.11.2015, відступлено право вимоги за кредитним договором № 51/4752АСLAPT від 08.11.2011, укладеного між ПАТ "Платинум Банк" та ОСОБА_1 , кошти в сумі 8553,25 грн.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно приписів ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови.

Згідно приписів ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17.

Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29.11.2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Позивач зазначає, що не визнає заборгованості, крім того, порушені строки звернення.

Відповідачем не подано до суду жодних доказів, які б спростовували пояснення позивача. Крім того не подано і кредитного договору, нотаріально посвідченого, згідно якого був здійснений спірний виконавчий напис нотаріусом.

Суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, судом встановлено, що з позивача були стягнути кошти за спірним виконавчим написом, проте позивачем не подано до суду жодних доказів, які б підтверджували факт отримання ТОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів стягнутих з ОСОБА_1 за спірним виконавчим написом у сумі 8553,25грн., не надано жодного підтвердження щодо перерахування державним виконавцем цих коштів відповідачу, тому суд приходить до висновку, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Також, при задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно задоволених вимог.

Судом встановлено, що позивачем згідно квитанцій сплачено судовий збір у розмірі 1681,60грн. за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 12, 81, 83, 89, 141, 142, 247, 263-265, 268, 280-282, 352 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 26.11.2019 року за №12635 про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 8 553,25 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, буд. 9а, офіс 203, код ЄДРПОУ: 35017877) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 840,80грн. судового збору за подання позовної заяви.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза