Провадження: 2/484/105/23
Справа: 484/3409/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Закревського В.І.

за участю секретаря судового засідання - Фартушняк Ю.М.

предстанвика позивача - адвоката Горбенко В.О.

представника відповідача - адвоката Кравченко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 у котрому просить стягнути з нього на свою користь 33 600 грн. (800 доларів США) отриманого ним завдатку в забезпечення угоди, яка мала відбутися між ними; стягнути 14427 грн. затрачених ни на обробіток земельної ділянки, яка на той час належала ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:000:3197) та стягнути у відшкодування моральної шкоди 40 000 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у його розпорядженні знаходиться невелика ділянка землі, яку він сам обробляє. Поряд з цією земельною ділянкою знаходиться земельна ділянка площею 1.0947 га., яка належала ОСОБА_2 . Відповідач запропонував позивачу купити у нього вказану земельну ділянку, на що останній погодився і вони обговорили усі умови угоди і визначилися, що ОСОБА_1 передасть ОСОБА_2 завдаток у розмірі 400 доларів США в забезпечення угоди. 22.05.2021 року відповідачем була написана розписка, відповідно до якої він отримав від ОСОБА_1 200 доларів США, а 16.06.2021 року він отримав ще 200 доларів США завдатку в забезпечення угоди. В подальшому відповідач пообіцяв зайнятися оформленням необхідних документів, а позивач почав обробляи земельну ділянку та мав намір її засіяти. Однак, згодом виявилося, що відповідач продав земельну ділянку іншій особі та не виконав умови домовленості. На теперішній час позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача 800 доларів США, оскільки завдаток повертається у подвійному розмірі, витрати які він поніс на культивацію зесмельної ділянки, оранку і витрати на пальне, а всього 14427 грн. Крім того, позивач вказує, що вказаними діями з боку відповідача порушився його сон, він став роздратованим, нормально не може працюваи через погіршення стану здоров`я, а тому вважає, що позивач має відшкодувати йому спричинену моральну шкоду у сумі 40000 грн. та понесені ним судові витрати.

Ухвалою судді від 18.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.01.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача - адвокат Горбенко В.О. в судовому засіданні в частині позовних вимог по стягненню моральної шкоди 40 000 грн. відмовилася, інші позовні вимоги підтримала.

Позивач повністю підтримав позицію свого представника.

Представник відповідача - адвокат Кравченко О.С. позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 200 доларів США, які були передані ОСОБА_2 22.05.2021 року, згідно розписки на яку посилається позивач. Крім того, представник також вказав, що будь-який збов`язань щодо продажу земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:3197) ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не обговорювали, а тому вважає, що позовні вимоги в іншій частині не підлягають задоволенню.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 22.05.2021 р. приїздила зі своїм знайомим ОСОБА_4 до ОСОБА_1 купувати мед, і випадково стала свідко того, як ОСОБА_1 передавав кошти ОСОБА_2 , після отримання яких останній щось писав на капоті транспортного засобу, але що саме - їй не відомо. Потім дружина ОСОБА_1 повідомила їй , що вони купують у ОСОБА_2 земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що працює у позивача, а саме обробляє землю.Останні два сезони обробляв земельну ділянку, яку його роботодавець ОСОБА_1 мав купити у ОСОБА_2 . Іншої інформації йому не відомо.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що є кумою і гарною знайомою сім`ї позивача, дружина ОСОБА_1 їй розповідала, що планують купити земельну ділянку у ОСОБА_2 , навіть сплатили вже певну суму.

Свідок ОСОБА_7 повідомив, що приїздив зі знайомою купувати мед 22.05.2021 року і бачив, як ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про щось домовлялися, ОСОБА_1 передавав кошти, а ОСОБА_2 писав розписку на капоті транспортного засобу, які гроші і за що - йому не було відомо.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Із розписки, що додана до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , 1991 року народження отримав від ОСОБА_1 завдаток у розмірі 200 доларів США 22.05.2021 року і 16.06.2021 року ще 200 доларів США. Факт написання даної розписки відповідач не спростовує.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

За приписами ч. 4 ст. 635 ЦК України, договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Позивач стверджує, що сказані кошти, що передані згідно розписки ОСОБА_2 були передані для забезпечення угоди, а саме купівлі-продажу земельної ділянки .

Доказів укладення попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме земельної ділянки до суду позивачем не надано.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами.

Оскільки договору купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства між сторонами укладено не було, то передана позивачем грошова сума у загальному розмірі 400 доларів США є авансом, яка підлягає поверненню, а не завдатком.

Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом України у постановах: від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13 та від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12 та Верховним Судом у постановах: від 30 січня 2019 року № 461/5297/16-ц (провадження № 61-22017св18), від 17 червня 2021 року у справі № 711/5065/15-ц (провадження № 61-18537св19), від 22 лютого 2022 року у справі № 750/2209/21 (провадження № 61-17523св21).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

При таких обставинах, оцінюючи докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд приходить до висновку, що оскільки сторонами не було укладено попереднього договору, який би відповідав вимогам чинного законодавства, зокрема щодо обов`язкового нотаріального посвідчення договору, а з наданих позивачем доказів (розписки) вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 було передано позивачем кошти у загальному розімір 400 доларів США, на спростування вказного доказів не надано, тому суд розцінює вказані кошти як аванс, який слід стягнути з відповідача на користь позивача. Покази відповідача , що він отримував від позивача ОСОБА_1 лише 200 доларів США суд знаходить голослівними та необгрунтованими.

Згідно довідки ставка НБУ станом на 31.05.2023 1 долара США становила 36.58, що еквівалентно 400 доларів США становить 14 624 грн. (36.56х400).

Аналізуючи зібрані по справі докази щодо стягнення з відповідача 14427 грн., затрачених на обробіток земельної ділянки (кадастровий номер :02:000:3197) суд приходить висновку, що належних та допустимих доказів в цій частині позовних вимог позивачем не надано, а тому у суду відсутні підстави для їх задоволення.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,80 грн.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 12, 81, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14 624 (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять чотири) грн., що складає 400 (чотириста) доларів США за курсом Національного Банку України, отриманих ним відповідно до розписки від 22.05.2021 та 16.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 80 коп.

В іншій частині позовних вимог - вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса проживання АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: