Єдиний унікальний номер 341/684/22
Номер провадження 2/341/289/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Матейко О. С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представниці третьої особи: Козар С. О.,

розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, про визначення місця проживання дітей.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради, про визначення місця проживання дітей.

Позов обґрунтований тим, що позивач з 2010 року зустрічався з ОСОБА_3 . У період близьких відносин відповідачка у 2011 році народила сина ОСОБА_4 , а у 2014 році дочку ОСОБА_5 . Сторони проживали разом без реєстрації шлюбу у будинку матері позивача та вели спільне господарство. З серпня 2021 року відповідачка поїхала у невідомому напрямку і до цього часу відсутня за місцем постійного проживання. Надалі позивачу стало відомо, що відповідачка перебуває за кордоном. З серпня 2021 року відповідачка не підтримує жодних контактів ні з позивачем, ні з дітьми. Вихованням та матеріальним утриманням дітей займається позивач. Діти проживають з позивачем. Мають налагоджений побут за місцем проживання. Враховуючи вкладене, позивач просить суд визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з ним.

Представниця відповідачки 27 вересня 2022 року подала до суду відзив, у якому зазначила, що відповідачка позов не визнає та заперечує щодо його задоволення. На думку відповідачки позов є безпідставним, а викладені обставини у ньому надуманими. Зазначила, що на початку 2021 року у сім`ї сторін виникли матеріальні труднощі, так як чоловік з часу народження дітей ніколи не намагався і не старався утримувати сім`ю матеріально. Тому, сторони домовились, що відповідачка поїде за кордон на заробітки, щоб забезпечити матеріально сім`ю, а позивач залишиться з дітьми. Під час перебування відповідачки за кордоном між сторонами почали виникати непорозуміння, що призвело до припинення спілкування між ними. Проте, відповідачка постійно передає кошти на утримання дітей, спілкується з дітьми, коли поруч з ними немає батька, так як останній заборонив дітям спілкуватись з матір`ю, тому спілкується із викладачами дітей. Відповідачка неодноразово намагалась поговорити з позивачем, проте позивач не виявляє бажання спілкуватись з нею. Вважає, що позов задоволеню не підлягає, бо діти і так проживають разом з батьком. У неї ніколи не виникало спору з приводу визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2023 року задоволено клопотання представниці відповідачки та закрито провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 лютого 2023 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 квітня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради, про визначення місця проживання дітей передано судді Галицького районного суду Івано- Франківської області Мергелю М. Р.

Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року прийнято цю справу до провадження судді.

Судовий розгляд по суті призначено на 02 травня 2023 року.

У судове засідання 02 травня 2023 року з`явився представник позивача ОСОБА_2 та представниця відповідачки ОСОБА_6 . За клопотанням представниці відповідачки судове засідання відкладено на 24 травня 2023 року, оскільки остання зазначила, що відповідачка бажає особисто бути присутня у судовому засіданні та дати пояснення по суті спору.

У судове засідання 24 травня 2023 року з`явились позивач, представник позивача та представниця третьої особи. Відповідачка та її представниця не з`явились. Представниця відповідачки повідомлена належним чином про розгляд справи, оскільки була присутня у минулому судовому засіданні, дата та час розгляду справи погоджувались з нею. У розписці про розгляд справи, призначеної на 24 травня 2023 року, не підписалась тому, що поспішала у наступне судове засідання.

Крім цього, судову повістку про виклик до суду на 24 травня 2023 року надіслано на офіційно зареєстровану електронну адресу представниці відповідачки - адвокатки Шевчук-Філімон Н. М. (а. с. 196).

Відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідачка та її представниця жодних заяв чи клопотань до суду не надсилали.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності відповідачки та її представниці, оскільки такі повідомлені належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили суд їх задовольнити. Також, представник позивача зазначив, що відповідачка погрожує забрати дітей, коли повернеться, а тому звернулись до суду з цим позовом.

Представниця третьої особи не заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Заслухавши присутніх учасників та надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини справи.

Відповідно до змісту наявних у матеріалах справи копій свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їхніми батьками є ОСОБА_1 - позивач у справі, а відповідачка - ОСОБА_3 матір`ю (а. с. 8-9).

Згідно зі змістом довідки від 21 червня 2022 року, виданої Тенетниківським старостинським округом Бурштинської міської ради, підтверджується те, що діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають та зареєстровані в АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_1 з 23 квітня 2014 року (а. с. 10).

Відповідно до змісту копії довідки від 17 лютого 2022 року, виданої Тенетниківським старостинським округом Бурштинської міської ради, ОСОБА_3 не проживає разом з дітьми і не займається їх вихованням (а. с. 12).

Згідно з актом обстеження від 13 жовтня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є власницею будинковолодіння, в якому зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка фактично на цей час за місцем реєстрації не проживає. Місце її перебування на цей час невідоме. Зі слів сусідів ОСОБА_3 за місем реєстрації фактично не проживає з початку серпня 2021 року (а. с. 11).

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області від 29 вересня 2022 року № 202 про вирішення спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей підтверджується, що виконавчий комітет Бурштинської міської ради вирішив вважати за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 (а. с. 183).

Згідно зі змістом копії протоколу від 14 вересня 2022 року № 10 рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області від 29 вересня 2022 року установлено, що мати ОСОБА_3 на цей час перебуває за кордоном, оскільки з її слів поїхала заробити грошей на власне житло для себе та дітей, тому і залишила дітей проживати з батьком до свого повернення. Також, з попередніх розмов з ОСОБА_3 відомо, що раніше вона телефонувала до дітей, але зараз батько ОСОБА_1 заблокував у дітей її номер телефону, тому спілкуватись з дітьми вона не може. Під час навчального процесу постійно підтримувала зв`язок із дітьми вчителів, до яких телефонувала (а. с. 182).

Відповідно до частини першої статті 232 ЦПК України допит малолітніх свідків і, за розсудом суду, неповнолітніх свідків проводиться в присутності батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, якщо вони не заінтересовані у справі, або представників органів опіки та піклування, а також служби у справах дітей.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_4 , 2011 року народження, син сторін у присутності позивача та представника Служби у справах дітей Бурштинської міської ради розповів, що хоче проживати разом з батьком. Його сестра ОСОБА_5 , 2014 року народження, також, хоче проживати разом з батьком та з ним. Він ображається на маму, за те, що вона їх покинула.

З огляду на вік неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд не вважав за доцільне здійснювати її допит.

У судовому засіданні представник позивача долучив до матеріалів справи копію довідки про неотримання аліментів від 11 квітня 2023 року № 71, копію розрахунку зі сплати аліментів від 11 квітня 2023 року № 70, копію акта обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30 березня 2023 року № 4, копію витягу з реєстру територіальної громади, копію рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2022 року.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до положень частини дев`ятої статті 83 ЦК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Водночас позивач чи його представник не надали суду підтвердження того, що вищевказані докази були надіслані відповідачці чи її представниці. У судовому засіданні представник позивача зазначив, що не надсилав відповідні документи стороні відповідача.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги відповідні докази, оскільки відсутні підтвердження надсилання (надання) їх копій відповідачці чи її представниці.

Надаючи правову оцінку установленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Під час вирішення спору по суті суд враховує те, що діти тривалий час проживають саме з батьком, який дбає про них, а відповідачка більше року перебуває за кордоном. Також, суд, безумовно, враховує особисту прихильність дітей до позивача та їхнє негативне ставлення до матері. При цьому тривале перебування матері за кордоном свідчить про відсутність можливості проживання дітей з нею.

Суд не бере до уваги доводи сторони відповідача про те, що діти на цей час проживають з батьком і це є підставою для відмови у позові, оскільки з поведінки сторін убачається спір щодо місця проживання дітей і цьому також надав оцінку суд апеляційної інстанції у своїй постанові від 05 квітня 2023 року.

Надаючи правову оцінку усім установленим обставинам справи, зокрема висновку Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, поясненням сторони позивача, представника третьої особи та неповнолітньої дитини, яка виявила бажання проживати з батьком, суд дійшов висновку про те, що проживання дітей з батьком, відповідатиме якнайкращим інтересам дітей.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

На підставі приписів статей 259, 268 ЦПК України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення. Складання повного тексту рішення суду відкладено на строк не більш як десять днів.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 258, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, про визначення місця проживання дітей задовольнити повністю.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 травня 2023 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідачка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа - Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, місцезнаходження за адресою: вул. С. Стрільців, 4, м. Бурштин, Івано-Франківська область, .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ