Справа № 130/3518/21
Провадження № 22-ц/801/1054/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 рокуСправа № 130/3518/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.

Секретар: Литвин С. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт»

на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», за участю третіх осіб: ТОВ «Агротал» і державний реєстратор Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Фаренюк Сергій Анатолійович, про витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування та скасування державної реєстрації,

Рішення ухвалила суддя Грушковська Л. Ю.

Рішення ухвалено у відсутності учасників справи у м. Жмеринка

Повний текст судового рішення складено 16 березня 2023 року,

Встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Поділля Агроподукт», за участю третіх осіб: ТОВ «Агротал» і державний реєстратор Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Фаренюк Сергій Анатолійович, про витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування та скасування державної реєстрації, у якому просила витребувати з чужого незаконного користування земельну ділянку, що належить їй на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 листопада 2018 року № 144087539 з кадастровим номером :02:003:0250, площею 2,1933 га, яка розташована на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області; скасувати рішення державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка С. А. за індексним номером 43863849 від 05 листопада 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу ОСОБА_1 на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 листопада 2018 року № 144087539 належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0250, площею 2,1933 га, яка розташована на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. В 2014 році позивач уклала договір оренди землі з ТОВ «Аротал» терміном на 7 років. Згодом вона дізналася, що обробіток її земельної ділянки здійснює ТОВ «Поділля Агропродукт». При цьому жодних договорів з відповідачем щодо передачі йому в оренду земельних ділянок вона не підписувала, згоду на обробіток не надавала. Право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0250 площею 2,1933 га зареєстроване за ТОВ «Поділля Агропродукт» на підставі договору оренди землі б/н від 30 жовтня 2018 року. Вона уклала договір оренди землі з ТОВ «Агротал», однак договору оренди землі з ТОВ «Поділля Агропродукт» не підписувала та не укладала. Право оренди за договором було зареєстровано державним реєстратором Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюком С. А. Позивач стверджує, що договору оренди з ТОВ «Поділля Агропродукт» не підписувала, а також не бажала продовжувати договір з ТОВ «Агротал». На її думку підписи ОСОБА_1 є підробленими з метою незаконного використання належної їй земельної ділянки.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року позов задоволено.

Витребувано у ТОВ «Поділля Агропродукт» з чужого незаконного користування земельну ділянку, що належить позивачу на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 листопада 2018 року № 144087539 з кадастровим номером :02:003:0250 площею 2,1933 га, яка розташована на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області.

Скасовано рішення державного реєстратора Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області Фаренюка С. А. за індексним номером 43863849 від 05 листопада 2018 року.

Стягнуто з ТОВ "Поділля Агропродукт" на користь ОСОБА_1 суму судового збору 1816,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ "Поділля Агропродукт" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що із рішенням суду не погоджується і вважає його необґрунтованим, винесеним із порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права, незважаючи на об`єктивні причини неможливості надати відповідачем оригіналів документів для проведення почеркознавчої експертизи та відсутність в матеріалах справи висновку почеркознавчої експертизи, яким було б доведено наявність або відсутність підпису позивачки на договорі оренди землі, зробив необґрунтований висновок про ухилення відповідача від проведення почеркознавчої експертизи та встановив факт начебто не підписання договору позивачем ОСОБА_1 .

Позивач та треті особи не скористалися своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу не направили, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бурка В. Р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт», представник третьої особи ТОВ «Агротал» і третя особа державний реєстратор Фаренюк С. А., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бурки В. Р., дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки на підставі витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 листопада 2018 року №144087539, з кадастровим номером :02:003:0250, площею 2,1933 га., яка розташована на території Людавської сільської ради Жмеринського району Вінницької області (а. с. 13).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, державним реєстратором Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області зареєстровано право оренди за договором. Індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43863849 від 05 листопада 2018 року (а. с. 10-12).

Відповідно до листа Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України ухвалу від 26 липня 2022 року про призначення експертизи залишено без виконання, у зв`язку із ненаданням оригіналів документів (а. с. 128).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що договір є не укладеним, у зв`язку з чим він не підлягав державній реєстрації, а реєстрація цього договору порушує право позивача ОСОБА_1 на вільне використання земельної ділянки власником якої вона є, тому державна реєстрація цього договору підлягає скасуванню.

Із таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Між сторонами виник спір про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Частиною першою статті 93 ЗК України та статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі статтею 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Аналогічне положення закріплено й у статті 13 Закону України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами), або уповноваженими на те особами (частини друга і четверта статті 207 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 227/3760/19-ц зроблено висновок про те, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Відсутність на письмовому тексті правочину (паперовому носії) підпису його учасника чи належно уповноваженої ним особи означає, що правочин у письмовій формі не вчинений. У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, тому правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою взагалі не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц зазначено: «Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондується із частинами 2 і 3 статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими».

На підтвердження заявлених позовних вимог, з метою підтвердити, що вона не підписувала договір оренди б/н від 30 жовтня 2018 року з ТОВ «Поділля Агропродукт», разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (а. с. 7-8), які були задоволені судом.

Проте, відповідачем ТОВ «Поділля Агропродукт», увалу Жмеринського міськрайонного суду від 03 лютого 2022 року (а. с. 33) не виконано та не надано оригінал договору оренди землі б/н від 30 жовтня 2018 року, укладений між сторонами.

На виконання вказаної ухвали ТОВ «Поділля Агропродукт» 06 квітня 2022 року подало клопотання у якому просило визнати причини неподання витребуваних доказів поважними та відкласти підготовче судове засідання на іншу дату після закінчення строку дії воєнного стану в Україні та надати строк на подання витребуваних доказів до дати наступного судового засідання (а. с. 38-40). Клопотання аналогічного змісту стосовно неможливості надання витребуваних судом доказів у зв`язку передачею їх адвокату Лавреновій О. А., яка у минулому була представником відповідача, проте після виїзду за кордон, не повернула товариству земельні справи, що були їй передані, було подано 18 липня 2022 року (а. с. 63-72).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 липня 2022 року призначено по справі почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яких попереджено про кримінальну відповідальність за статтями 385 та 384 КК України.

На вирішення почеркознавчої експертизи поставлено питання:

- чи виконаний підпис у договорі оренди землі № б/н від 30 жовтня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля Агропродукт», ОСОБА_1 чи іншою особою? (а. с. 77)

06 грудня 2022 року відповідачем ТОВ «Поділля Агропродукт» подано клопотання у якому він просить долучити до матеріалів справи пояснення стосовно не можливості виконання відповідачем ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 березня 2022 року, щодо надання до суду оригіналу договору оренди землі б/н від 30 жовтня 2018 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля Агропродукт»; передати експерту для проведення почеркознавчої експертизи належним чином завірену копію договору оренди землі укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля Агропродукт», стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0310 (а. с. 114-122).

Відповідно листа Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України ухвалу суду від 26 липня 2022 року про призначення почеркознавчої експертизи залишено без виконання, у зв`язку із ненаданням оригіналів документів (а. с. 128).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 17 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року, під час обговорення в попередньому судовому засіданні питання про призначення експертизи, а також в ухвалі про її призначення суд повинен роз`яснити наслідки ухилення від участі в експертизі. Застосування таких наслідків можливе лише після постановлення ухвали про призначення експертизи та підтвердження факту ухилення особи від участі в експертизі.

Відповідно до положень ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Фактично суд виходить з припущення, що особа ухиляється від участі в експертизі, оскільки побоюється її результатів, а тому визнає факт, який треба було встановити експертизою, доведеним.

Проте, судом враховується, що у позивача, яка заперечує свій підпис в оспорюваному договорі оренди земельної ділянки б/н від 30 жовтня 2018 року, відсутній зазначений оригінал вказаного договору, а відповідачем не надано доказів протилежного. Передання земельних справ відповідачем, який є юридичною особою, своєму представнику, не звільняє його від обов`язку надати письмові докази на виконання ухвали суду та вжити усіх можливих заходів для повернення переданих документів.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції, що ненадання відповідачем ТОВ «Поділля Агропродукт» оригіналів документів має бути розцінено як ухилення відповідача від проведення судової почеркознавчої експертизи, що свідчить про його небажання отримати висновки та дає суду можливість визнати факт не підписання договору позивачем ОСОБА_1 є правильним, а тому доводи апеляційної скарги відхиляються.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки судом встановлено відсутність волевиявлення позивача на укладання спірного договору оренди землі, що є підставою для витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування та скасування державної реєстрації оспорюваного договору, як неукладеного.

З урахуванням встановлених обставин справи, правовідносин, які випливають із встановлених обставин та правових норм, застосованих до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість і законність рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції не може бути скасоване.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд виснує, що оскільки апеляційна скарга відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» задоволенню не підлягає, понесені в апеляційному суді судові витрати слід залишити за ним.

Докази понесення судових витрат в суді апеляційної інстанції іншими учасниками справи відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин

Повний текст судового рішення складено 24 травня 2023 року