ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5378/23 Справа № 210/1507/22 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1

суб`єкт оскарження - Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 наухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 15 березня 2023 року, винесену суддею Сільченком Р.Є. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2022 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у справі 210/1507/22 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування скарги зазначено, що на розгляді Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження №69556744, на виконання рішення суду про видачу судового наказу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу про стягнення аліментів на дитину, де заявник ОСОБА_2 , в якому зазначено стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 20.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 , просив суд звернути увагу, що він сплачував кошти на дитину в розмірі 1200 грн. (однієї тисячі двохсот гривень), про що свідчить виписка з банківської карти ОСОБА_1 , яку було відкрито для надсилання коштів його малолітній донці з періоду 10.05.2022 року по 10.08.2022 року (виписка з банківської карти додається), пізніше він продовжував надсилати кошти своїй дитині в розмірі 1500 гривень (квитанції про сплату додаються). Також звертає увагу суду, що на даний момент часу є безробітним і не отримує коштів на проживання, оскільки, в країні війна і він перебуває в пошуках роботи. Пізніше його картковий рахунок було заблоковано у зв`язку з накладенням арешту на його рахунок.

Вважає, що заходи які здійснюються по відношенню до боржника з боку відповідної служби ДВС, повинні стимулювати боржника до виконання відповідного судового рішення але не в якому разі не перешкоджати йому в належному виконанні.

Звертає увагу суду на те, що наявність постанови про накладення арешту на майно боржника у ВП №69556744, унеможливлює ОСОБА_1 сплачувати аліменти та іншим чином допомагати дитині, оскільки, він не відмовлявся від сплати коштів і постійно надсилав дитині кошти.

Виходячи із вказаного вище ОСОБА_1 , просив суд скасувати постанову про арешт коштів та майна боржника.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року скарга ОСОБА_1 на дії Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у справі 210/1507/22 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволена частково.

Зобов`язано Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснити перерахування розміру аліментів у ВП №69556744 з урахуванням щомісячного надходження коштів на банківський рахунок № НОМЕР_1 , здійсненого ОСОБА_1 , а також з урахуванням грошових переказів від 10.09.2022 року та 09.10.2022 року здійснених ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Стягувач ОСОБА_2 , будучи незгодною з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали суду, просить її скасувати в частині зобов`язання відділу державної виконавчої служби здійснити перерахування розміру аліментів, ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги, в іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

При цьому, скаржник зазначає, що законом встановлено порядок сплати аліментів на утримання дитини, який не передбачає відкриття окремого рахунку для дитини в спосіб, яким скористався боржник ОСОБА_1 . Висновки суду щодо правомірного зарахування коштів, які були перераховані ОСОБА_1 на рахунок дитини є передчасними та такими, що не ґрунтуються на нормах права.

Вказує, що, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

ОСОБА_2 вказує на те, що боржником не надано доказів, що спірні квитанції мали призначення саме аліменти і за таких обставин, суд дійшов необґрунтованого висновку про неправомірність дій державного виконавця та наявність підстав для задоволення скарги в оскарженій частині.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

14 серпня 2023 року на електронну адресу Дніпровського апеляційного суду від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з апеляційною скаргою та відкладення судового розгляду справи, призначеного на 15 серпня 2023 року на 13:40 годин для надання йому можливості ознайомитись з апеляційною скаргою та матеріалами справи, що потрібно йому для формування правової позиції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, встановила, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 червня 2023 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року та з Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області витребувані матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 на дії Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). При цьому, в цей день на електронну адресу заявника ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 була надіслана апеляційна скарга ОСОБА_2 та супровідний лист з ухвалою про відкриття апеляційного провадження, які були отримані заявником в день їх надіслання, тобто 12 червня 2023 року, що підтверджено наявними у справі довідками про доставку електронного листа.

Окрім того, 27 червня 2023 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справа була призначена до апеляційного розгляду на 15 серпня 2023 року на 13:40 годин і в цей же день, сторони повідомлені про дату час і місце судового розгляду, зокрема ОСОБА_1 повідомлено шляхом надіслання на його електронну адресу супровідного листа за вих. №51800/22-ц/803/5378/23/210/1507/22/02 та шляхом надіслання SMS повідомлення на його телефонний номер, які отримані заявником 27 червня 2023 року, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа та довідкою про доставку SMS повідомлення.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 , отримавши апеляційну скаргу в електронному вигляді, мав можливість, починаючи з 12 червня 2023 року направити суду клопотання про надіслання йому апеляційної скарги у паперовому вигляді, однак такого клопотання не заявляв.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню з наведених вище підстав, а неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог скарги, доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно судового наказу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 06.07.2022 року про стягнення аліментів на дитину, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 20.05.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

На виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №69556744 з виконання судового наказу №210/1507/22 від 06.07.2022 року.

Заборгованість ОСОБА_1 за період з 20.05.2022 року по 31.10.2022 рік складає - 17978,44 грн.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 відкрив банківський рахунок № НОМЕР_1 , з виписки по якому встановлено, що 10.08.2022 року ОСОБА_1 було поповнено рахунок на суму 1200 грн., 10.07.2022 року на 1200 грн., 10.06.2022 року на 1200 грн., 10.05.2022 року на 1200 грн.

При цьому, ОСОБА_2 було знято з вказаного рахунку 10.07.2022 року грошові кошти в розмірі 1000 грн., 10.06.2022 року - 1200 грн.,10.05.2022 року - 1200 грн. (а.с.76-77).

Також, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_1 перераховував суму аліментів на рахунок державної виконавчої служби в розмірі 1500 грн. - 10.09.2022 року та в розмірі 1585 грн. - 09.10.2022 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги скарги в частині зобов`язання державного виконавця здійснити перерахування розміру аліментів, виходив з встановлених судом обставин самостійного перерахування боржником коштів на картку дитини та на рахунок державної виконавчої служби.

Відмовляючи у задоволенні скарги в частині скасування арешту, суд першої інстанції виходив з недоведеності цих вимог.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції і не погоджується з доводами стягувача ОСОБА_2 , викладеними в апеляційній скарзі з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно норм ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов`язки.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, суд першої інстанції, дослідивши надані заявником докази встановив, що ОСОБА_1 дійсно відкрив банківський рахунок № НОМЕР_1 , який поповнював власними грошовими коштами, зокрема: 10.08.2022 року суму 1200 грн., 10.07.2022 року на 1200 грн., 10.06.2022 року на 1200 грн., 10.05.2022 року на 1200 грн. , які стягувач ОСОБА_2 отримувала (знімала кошти з цього рахунку): 10.07.2022 року - 1000 грн., 10.06.2022 року - 1200 грн.,10.05.2022 року - 1200 грн. (а.с.76-77).

Окрім того, суд встановив, що ОСОБА_1 на рахунок державної виконавчої служби 10.09.2022 року перерахував 1500 грн. аліментів та 09.10.2022 року перераховано 1585 грн.

Отже, зазначені вище та встановлені судом обставини підтверджують той факт, що ОСОБА_1 дійсно відкрив відповідний рахунок та передав його у користування стягувачу ОСОБА_2 , перераховуючи на нього відповідну суму аліментних платежів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданими заявником доказами доведено добровільне перерахування грошових коштів (аліментів) на утримання дитини ОСОБА_3 , тоді як стягувачем ОСОБА_2 не спростовано той факт, що ці грошові кошти перераховувались ОСОБА_1 як аліментні платежі та мали інше призначення.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині відмови заявнику у знятті арешту з коштів боржника не оскаржується та у цій частині не переглядається.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права, підстав для скасування ухвали, колегія суддів не вбачає.

Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 15 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 серпня 2023 року.

Головуючий:

Судді: