К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року місто Київ

справа № 755/18982/20

апеляційне провадження № 22-ц/824/7178/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Соколової В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва у складі судді Чех Н.А. від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом та просив поновити його на посаді президента Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя"; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 3 грудня 2020 року і до дня поновлення на роботі.

Короткий зміст ухвалисуду першої інстанції

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що сторона позивача, будучи повідомлена про розгляд справи, повторно не з`явилася в судове засідання, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не надавала, а тому відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник зазначає, що суд неправомірно залишив позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки про судові засідання, призначені на 22 листопада 2022 року та 26 січня 2023 року, він не був належним чином повідомлений. Повістка направлялась на електронну адресу лише одного з представників, однак сам позивач електронної пошти не має, а тому не знав про судове засідання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" - Моісеєнко М.Ю. заперечує проти її доводів та вказує, що позивач та його представники систематично не з`являлися в судові засідання, а тому суд правомірно залишив позов без розгляду.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" - Моісеєнко М.Ю.заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року відкрито провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 22 листопада 2022 року об 11 годині 30 хвилин, позивач не з`явився. Повідомлення про виклик доставлено на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належить АО "Чудовський та партнери", у якому працює представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (том І а.с. 41-44, том ІІ а.с. 145).

Наступне судове засідання було призначено на 26 січня 2023 року, в яке позивач також не з`явився. Повідомлення про виклик направлялося на адресу реєстрації ОСОБА_1 , однак конверт повернувся до суду з відміткою про причини не вручення: "за закінченням встановленого строку зберігання"(том ІІ а.с. 149).

Згідно копії клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі, поданого 23 грудня 2022 року до Печерського районного суду міста

Києва у справі № 757/19322/22-ц (за позовом Релігійної організації "Благодійне місійне товариство "Слово життя" до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Новицька Т.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., Київська міська рада, Державна служба України з етнополітики та свободи совісті, ОСОБА_1 , про визнання недійсними договорів та скасування державної реєстраціїта рішень державних реєстраторів про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна), представник зазначає про обізнаність розгляду 26 січня 2023 року о 13 годині 00 хвилин Дніпровським районним судом міста Києва справи № 755/18982/20 (том ІІ а.с. 152-155).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 частини 2 цієї статі, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення справи без ухвалення рішення, яка застосовується, як правило, у зв`язку з порушенням заінтересованими особами умов реалізації права на звернення до суду і не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким же позовом. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 8 квітня 2010 року).

Під правом на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід розуміти право на "усне слухання". Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене сенсу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом.

Установлено, що підставою для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду стали його та представників неявки в судові засідання призначені на 22 листопада 2022 року, а також на 26 січня 2023 року.

Позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України лише у випадку повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача або будь-якого з його представників, які приймають участь у цій справі, про судове засідання, призначене на 26 січня 2023 року. Конверт з повідомлення про виклик позивача повернувся на адресу суду з відміткою про причини не вручення: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення "за закінченням терміну зберігання" не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).

Надана відповідачем до суду першої інстанції копія заяви у якій представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просив Печерський районний суд міста Києва зупинити провадження у іншій судовій справи та вказував про обізнаність щодо дати розгляду даного позову, у контексті обставин справи, не свідчить про належне повідомлення позивача про судовий розгляд або представників, які здійснювали представництво його інтересів безпосередньо у цій справі.

Таким чином, висновок суду про залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України є помилковим. За вказаних обставин, суд першої інстанції мав вирішити питання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку із неявкою позивача.

Ураховуючи наведене, судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 січня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: