Справа № 359/3193/23
Провадження № 2/359/1484/23
21 липня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування, -
10 квітня 2023 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі по тексту ТДВ «Експрес Страхування») звернувся через представника Лазоренко Т.В. до суду з позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 319 480 грн. 95 коп. та витрати по сплаті судового збору.
Вимоги обгрунтовано тим, 11 листопада 2021 року о 17 год. 40 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Січнева відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Київський шлях не надала переваги в русі транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла дорожньо транспорту пригоду (далі по тексту - ДТП), через яку обидва транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Винною у вказаному ДТП постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2021 року визнано ОСОБА_1 .
На момент ДТП транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 був застрахованим у ТДВ «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 777.21.2630776 від 01 вересня 2021 року. Власник даного автомобіля звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно страхового акту № 3.21.5494-1 страхове відшкодування становило 442851 грн. 92 коп. та згідно страхового акту № 3.21.5494-2 в розмірі 4129 грн. 03 коп., які сплачено ОСОБА_3 ..
Цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 на момент вказаного ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі полісу ЕР 206268970, ліміт за шкоду заподіяну майну 130000 грн. 00 коп., франшиза 2500 грн. 00 коп.. ПАТ «НАСК «ОРАНТА», у відповідь на претензію позивача про стягнення страхового відшкодування сплатило 127500 грн. 00 коп.
Зважаючи на вказане та керуючись вимогами ст. 993, 1166, 1188, 1191, 1194 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» ТДВ «Експрес Страхування» просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку суброгації 319480 грн. 95 коп. (446980 грн. 95 коп. 127500 грн. 00 коп.).
Ухвалою суду від 19 травня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом і повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
Відповідач своїм процесуальним правом подачі відзиву на позов, заяв чи клопотань до суду не скористалась.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
В судове засідання представник позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.
За змістом вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.
Зважаючи на неявку сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи з наявними в ній доказами, суд прийшов переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно вимог ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно вимог ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.
За змістом ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У справі Bellet v. France суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 11 листопада 2021 року о 17 год. 40 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Січнева відповідач, керуючи транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Київський шлях не надала переваги в русі транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та скоїла ДТП, через яку обидва транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дана постанова суду набрала законної сили 07 грудня 2021 року.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно вимог ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно -правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).
На момент ДТП транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , , був застрахованим у ТДВ «Експрес Страхування» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів програма «VIP» за № 777.21.2630776 від 01 вересня 2021 року.
Власником даного транспортного засобу є ОСОБА_2 . Наведене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого 010 вересня 2021 року ТСЦ 1242 та посвідченням водія серії НОМЕР_4 .
На підставі звіту № 2809 від 11 листопада 2021 року про оцінку колісного транспортного засобу (далі по тексту - КТЗ) марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 на підставі заяви ТДВ «Експрес Страхування», визначено вартість відновлювального ремонту в результаті його пошкодження при ДТП в розмірі 446287 грн. 53 коп. З метою визначення страхового відшкодування на огляд КТЗ запрошувалась відповідач та представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА».
29 листопада 2021 року позивач перерахував на рахунок СП у формі ТОВ «АДУ Мерседес - Бенц» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів програма «VIP» за № 777.21.2630776 від 01 вересня 2021 року, укладеного з ОСОБА_2 , страхове відшкодування в розмірі 442851 грн. 92 коп.. Наведене підтверджується платіжною інструкцією № 2663 від 29 листопада 2021 року.
Також страховим актом № 3.21.5494-2 від 09 лютого 2022 року додатково визначено страхове відшкодування в розмірі 4129 грн. 03 коп., які перераховано позивачем на рахунок СП у формі ТОВ «АДУ Мерседес - Бенц» за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів програма «VIP» за № 777.21.2630776 від 01 вересня 2021 року, укладеного з ОСОБА_2 .. Наведене підтверджується платіжним дорученням № Ц001329 від 14 лютого 2022 року.
Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що на виконання умов договору добровільного страхування ТДВ «Експрес Страхування» сплачено потерпілій від ДТП особі страхове відшкодування в загальному розмірі 446980 грн.95 коп.
За загальним правилом, згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання транспортного засобу), така шкода відшкодовує-ться володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право) володіє транспортним засобом.
Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.
У даній справі позивач на підставі договору майнового страхування, укладеного між ним та потерпілою в ДТП особою, здійснив виплату страхового відшкодування та тим самим відшкодував завдану потерпілому у ДТП майнову шкоду.
З урахуванням наведеного у цій справі виникають два види зобов`язань : - деліктне зобов`язання, що виникло внаслідок ДТП, сторонами якого є потерпіла особа (кредитор) та особа, відповідальна за завдані збитки (винна особа, боржник), та - договірне зобов`язання, що виникає з договору добровільного майнового страхування, сторонами якого є страховик (страхова компанія) та страхувальник (потерпілий у ДТП).
При цьому слід відрізняти поняття зобов`язання, як правовідношення (договірне або позадоговірне), від обов`язків, які мають сторони такого зобов`язання.
Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.
Відповідно вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржни-ка) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплачено-го страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.
На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страхо-вика в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.
При цьому помилковим є ототожнення права вимоги, визначене ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, із правом вимоги (регресу), визначе-ного ст. 1191 ЦК України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес.
Так, на відміну від суброгації у страхових відносинах, де, як вже зазначено вище право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язан-ня продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.
Це вбачається зі змісту вимог ст. 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.
В цілому, як за змістом ст. 1191 ЦК України, так і за змістом ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», йдеться про виконання обов`язку боржника перед потерпілим третьою особою. Водночас ці норми встановлюють різний порядок виникнен-ня прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні. Так, суброгація регулюєть-ся ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, а регрес ст. 1191 ЦК України.
При цьому, при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика. Наведених висновків дійшла Велика Палата у постанові від 04 липня 2018 року у справі за № 910/2603/17.
Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З матеріалів справи вбачається, що на час ДТП цивільно - правова відповідальність водія ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом марки «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом ЕР № 206268970 від 11 листопада 2021 року. Ліміт за шкоду майну встановлено 130000 грн. 00 коп., франшиза 2500 грн. 00 коп..
ПАТ «НАСК «ОРАНТА», у відповідь на претензію позивача про стягнення страхового відшкодування, сплатило 127500 грн. 00 коп. Наведене визнається і не заперечується сторонами. Крім того, доказів протилежного до суду сторонами не подано.
Відтак, позивач має право звернутись до винуватця ДТП ОСОБА_1 з позовом про відшкодування в порядку суброгації здійсненого страхового відшкодування, яке не покрило відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а саме в розмірі 319480 грн. 95 коп. (446980 грн. 95 коп. 127500 грн. 00 коп.).
Так, відповідно ч. 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Тобто, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент ДТП або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана : з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи викладене, суд приходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 319480 грн. 95 коп. в якості відшкодування сплаченого страхового відшкодування.
Відповідно ч. 1 ст 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
При зверненні з позовом до суду ТДВ «Експрес Страхування» сплатило судовий збір на загальну суму 4792 грн. 21 коп. Наведене підтверджується платіжним дорученням № 68808005 від 08 березня 2023 року на суму 4685 грн. 28 коп. та платіжною інструкцією № 68810080 від 11 травня 2023 року на суму 106 грн. 93 коп.
Відтак, у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір в розмірі 4792 грн. 21 коп.
Враховуючи наведене та керуючись вимогами ст. 10-13, 76 - 82, 133, 141, 258-259, 263, 353-354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхове відшкодування в розмірі 319480 (триста девятнадцять тисячі чотириста вісімдесят) гривень 95 (дев`яносто п`ять) копійок та судовий збір в розмірі 4685 (чотири тисячі шістсот вісімдесят пять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок.
Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про паспорт та код платника податків відсутні, зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст заочного рішення суду виготовлено 31 липня 2023 року.
Суддя Л.В. Яковлєва