ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/3309/21

Головуючий у першій інстанції Циганко М. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/627/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Патук А.А.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідачі: Прилуцький відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державне підприємство «Сетам»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Прилуцький відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам» про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, укладеного на електронних торгах та застосування наслідків недійсності правочину, (суддя Циганко М.О.) , ухвалене у м. Прилуки о 15 годині 40 хвилин,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, укладеного на електронних торгах та застосування наслідків недійсності правочину.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23 липня 2019 року він взяв участь у електронних торгах на сайті Державного підприємства «Сетам» (далі ДП «Сетам») за лотом № 360741 мікроавтобус «Volkswagen LT35», 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, та став переможцем торгів, зробивши ставку у сумі 142 907,19 грн. 20 серпня 2019 року Прилуцьким міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області (далі Прилуцький МВ ДВС ГТУЮ в Чернігівській області) складений та затверджений акт про проведені електронні торги, на підставі якого 23 серпня 2019 року зазначений транспортний засіб йому було передано. В подальшому, 13 вересня 2019 року позивач звернувся до територіального сервісного центру № 0741 з метою перереєстрації транспортного засобу «Volkswagen LT35» на своє ім`я , але йому було відмовлено, оскільки при огляді автомобіля виявлено, що частина маркувальної панелі розміром 240х170 мм із нанесеним на ній ідентифікаційним позначенням номера кузова приєднана до суміжних ділянок кузова способом, який не використовується заводом-виробником. За даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001035 від 14 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України та в рамках розслідування кримінального провадження накладено арешт на автомобіль. Проданий 23 липня 2019 року позивачеві на прилюдних торгах транспортний засіб є річчю, обмеженою в обороті, яка не може бути реалізована. Зазначене унеможливило використання придбаного майна за своїм призначенням, що призвело до порушення прав позивача як споживача за захистом яких він вимушений звернутись до суду. Оскільки відповідачі безпідставно користувались його грошима за недійсним правочином просив також стягнути інфляційні втрати та 3% річних.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам» про визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним договору купівлі-продажу майна укладеного на електронних торгах та застосування наслідків недійсності правочину задоволено частково: визнано недійсними електронні торги за лотом №360741, проведені 23.07.2019 року Державним підприємством «Сетам» при примусовому виконанні виконавчого листа №2-673, в рамках виконавчого провадження №4823848 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , з продажу транспортного засобу мікроавтобуса Volkswagen LT35, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору; визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу мікроавтобуса Volkswagen LT35, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору, що був укладений за наслідком електронних торгів за лотом №360741, проведених 23.07.2019 року Державним підприємством «Сетам» при примусовому виконанні виконавчого листа №2-673 в рамках виконавчого провадження №4823848 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ; стягнуто солідарно з Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та з Державного підприємства «Сетам» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 142907,19 грн сплачених за лотом №360741 на електронних торгах, проведених 23.07.2019 року Державним підприємством «Сетам» при виконанні виконавчого листа №2-673, в рамках виконавчого провадження №4823848; стягнуто в рівних частинах з Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та з Державного підприємства «Сетам» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 1470,35 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб мікроавтобус Volkswagen LT35, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору є річчю обмеженою в обороті, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання електронних торгів та договору купівлі-продажу спірного автомобіля недійсними, а також стягнення на користь позивача сплачених на торгах грошових коштів у сумі 142907,19 грн. Позовні вимоги позивача щодо нарахування інфляційних втрат та 3-х відсотків річних за ст. 625 ЦК України на суму коштів, яка була сплачена за автомобіль Volkswagen LT35, суд розцінив критично, оскільки в даному випадку рішення судів є підставою для виникнення нового грошового зобов`язання - боргу, що складається з суми інфляційного нарахування. Такий борг (у виді інфляційного нарахування), після набрання рішенням законної сили, стає грошовим зобов`язанням, у разі порушення якого настають наслідки визначені ст. 625 ЦК України, в тому числі право нарахування інфляційних втрат на вказану суму боргу. Відповідно, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими в цій частині та не узгоджуються з нормами чинного законодавства. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом першої інстанції враховано, що позовні вимоги позивача задоволено на 83.7%, то враховуючи норми ст.141 ЦПК України прийшов до висновку про стягнення з відповідачів по 1470,35 з кожного судового збору.

Додатковим рішенням від 13 лютого 2023 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Романюк Л.С. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що невиконання представником позивача адвокатом Романюк Л.С. вимог ст.141 ЦПК України щодо порядку подання доказів та відсутність заяви про наміри подати докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення є підставою для відмови ухваленні додаткового рішення.

В апеляційній скарзі Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить суд скасувати оскаржуване рішення суду. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що державним виконавцем правомірно було допущено даний транспортний засіб до реалізації на електронних торгах, ним виконані всі дії з підготовки передачі майна на електронні торги у відповідності до Закону України « Про виконавче провадження», а також набуття права власності ОСОБА_2 на вищезазначений автомобіль відбулось правомірно, що не може бути піддано сумніву. Кошти, які надійшли від реалізації автомобіля в сумі 135761,83 грн були розподілені на сплату за проведення експертної оцінки, зберігання транспортного засобу, витрат виконавчого провадження, заборгованості по аліментах та сплаті штрафу. На думку Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позивач не позбавлений права звернутись із відповідним позовом до ОСОБА_3 , як до вигодо набувача кредитора у кредитних правовідносинах із ОСОБА_2 боржником у виконавчому провадженні та власником рухомого майна, яке придбав позивач на електронних торгах застосувавши спосіб захисту передбачений ст.16 ЦК України. Зазначене не буде суперечити висновкам викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 05.06.2018 року у справі № 910/856/17. Крім того, особа яка звернулась з апеляційною скаргою зазначає що відповідно до п.5 ч.2 Порядку реалізації арештованого майна у ОСОБА_1 була можливість оглянути мікроавтобус перед проведенням торгів, але він таким правом не скористався. Також апелянт зазначає, що у випадку залишення оскардждуваного рішення суду першої інстанції без змін у сторін договору-купівлі продажу автомобіля виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, що є неможливим.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить суд залишити апеляційну скаргі без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін. ОСОБА_1 зазначає, що продавцем арештованого майна Прилуцьким відділом державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не було враховано вимоги абзацу другого частини четвертої ст.61 Закону України « Про виконавче провадження» за яким реалізації в порядку примусового виконання рішення суду підлягає лише майно не вилучене з цивільного обороту. Порушені права особи підлягають відновленню шляхом застосування положень ст.203 та 216 ЦК України.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог про стягнення коштів у солідарному порядку з відповідачів у сумі 142907,19 грн, то відповідно рішення суду переглядається апеляційним судом тільки в цій частині.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону частково відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що відповідно до копії протоколу проведення електронних торгів №424117 ОСОБА_1 прийняв участь та став переможцем в електронних торгах на сайті ДП «Сетам» Міністерства юстиції України по лоту №360741 транспортний засіб мікроавтобус Volkswagen LT35, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору (а.с.15-17).

Копія акта про проведені електронні торги з реалізації нерухомого майна від 20.08.2019 року підтверджує факт виникнення у ОСОБА_1 права власності на придбане на електронних торгах рухоме майно - автомобіль Volkswagen LT35, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Даний акт є підставою для отримання реалізованого майна у зберігача (а.с.18).

На підставі акта видачі майна переможцю електронних торгів від 23.08.2019 року ОСОБА_1 було передано мікроавтобус Volkswagen LT35, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору (а.с.19).

13 вересня 2019 року позивач звернувся до територіального сервісного центру № 0741 з метою перереєстрації транспортного засобу «Volkswagen LT35» на своє ім`я , але йому було відмовлено, оскільки при огляді автомобіля виявлено, що частина маркувальної панелі розміром 240х170 мм із нанесеним на ній ідентифікаційним позначенням номера кузова приєднана до суміжних ділянок кузова способом, який не використовується заводом-виробником.

За даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001035 від 14 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до копії висновку експерта №126 від 28.10.2019 року частина маркувальної панелі з нанесеним на ній ідентифікаційним позначенням «WV1ZZZ2DZH022945» номера кузова прикріплена до суміжних частин кузова способом електродугового зварювання, який не використовується заводом-виробником (а.с.23-27).

19.09.2019 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області було накладено арешт на автомобіль «Фольксваген ЛТ35», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, номер кузова « НОМЕР_1 »; акт про проведені електронні торги та ключі від даного транспортного засобу, належні ОСОБА_1 , із забороною розпорядження вказаним майном, але без заборони користування та володіння ним (а.с.20).

Позивач звертався до начальника Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з листом щодо недоліків товару та повернення коштів, сплачених ним у сумі 135761,83 грн за придбаний автомобіль Volkswagen LT35, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки його подальше користування є неможливим (а.с. 28).

Документами, наданими Прилуцьким відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) підтверджується, що на виконанні у Прилуцькому відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебувало виконавче провадження на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення повноліття дитини, на користь ОСОБА_5 . Згідно з ухвалою Совєтського районного суду м.Макіївки Донецької області у виконавчому провадженні замінено стягувача на ОСОБА_3 . У ході примусових заходів була проведена реалізація майна боржника (а.с.57-78).

Постановою від 03 серпня 2021 року Чернігівського апеляційного суду по справі №742/932/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено з підстав неправильного визначення позивачем суб`єктного складу учасників цієї справи (а.с.138-145). Постановою Верховного Суду від 03.05.2022 постанову Чернігівського апеляційного суду від 03.08.2021 залишено без змін (а.с.149-155). Залишаючи постанову апеляційного суду без змін, суд касаційної інстанції у своїй постанові зазначив про те, що належними відповідачами у справі є Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Державне підприємство «Сетам».

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з прилюдних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанову Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно зі статтею 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі.

Відповідно до пункту 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, експлуатація, державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобівкрім випадків вибракування їх у цілому, без ідентифікаційного номера або із знищеними, пошкодженими (один чи кілька символів номера візуально не визначаються) чи підробленими (змінено один або кілька символів номера, замінено панель (табличку) або частину панелі (таблички) з номером) ідентифікаційними номерами складових частин (кузова, шасі, рами) не допускається.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, відповідно до якого при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц зазначено, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17.

З урахуванням наявності у ОСОБА_1 , який придбав автомобіль з прилюдних електронних торгів, права на захист «законних очікувань» щодо проведення його державної реєстрації, оформлення та видачі реєстраційних документів на автомобіль, встановленого факту порушення прав позивача при проведенні прилюдних торгів з реалізації автомобіля зі зміненим номерним позначенням кузова (частина маркувальної панелі приєднана до суміжних частин ділянок кузова автомобіля способом, який не використовується заводом виробником), обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання електронних торгів недійсними, визнання недійсним договору купівлі-продажу майна укладеного на електронних торгах.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі суд першої інстанції не порушив норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального закону, рішення суду є законним і обґрунтованим в цій частині.

Окрім того, колегія суддів констатує, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, в той час як підставами недійсності правочину може бути наявність обставин передбачених ст. 203,215 ЦПК України.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а у разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, виникають права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору, а саме: у покупця - повернути придбане майно, у продавця - повернути отримані від покупця кошти (подібні правові висновки викладенні у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 285/3523/18 (провадження № 61-19213св19), від 02.06.2021 у справі № 552/5052/20 (провадження № 61-3585св21), від 14.07.2021 у справі № 161/2823/19 (провадження № 61-6515св20).

З огляду на вищезазначене колегія суддів частково погоджується з висновком суду про те, що кошти отримані як плата за придбання товару на електронних торгах підлягає поверненню відповідачами, але таке повернення не повинно відбуватись в солідарному порядку.

Оскільки державна виконавча служба виступала від свого імені як продавець, то саме на неї покладається обов`язок повернути ОСОБА_1 оплачену ним вартість придбаного на прилюдних торгах майна мікроавтобусу Volkswagen LT35, 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору У РОЗМІРІ 135761,83 грн.

Щодо винагороди організатору торгів у розмірі 7145.36 грн ( 5253,94 грн сума сплаченого гарантійного внеску + 1891,42 грн розмір додаткової винагороди), яка була зарахована до загальносплаченої суми за придбане майно, то зазначена сума коштів підлягає стягненню з Державного підприємства «СЕТАМ», як з організатора торгів, за участю якого вони були проведені.

Виходячи з зазначеного вище, апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з дотриманням норм матеріального і процесуального права, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи та досліджених в судовому засіданні доказів, наданих сторонами, застосувавши при цьому, висновки Верховного Суду, викладені у його постановах щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, помилившись лише у висновку щодо порядку повернення коштів за недійсним правочином.

Доводи апеляційної скарги Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про те, що державний виконавець виконав усі покладені на нього обов`язки, здійснив свої повноваження щодо порядку реалізації арештованого майна, а отже, правомірно передав зазначене майно на реалізацію на електронних торгах, спростовуються вищевикладеним.

Зазначення в апеляційній скарзі про те, сума коштів, стягнута судом на користь позивача, на депозитному рахунку ВДВС не знаходиться, у зв`язку з її перерахуванням стягувачу, а тому, на думку заявника, суд стягнув її безпідставно, також не є підставою для скасування рішення суду, оскільки, суд, в даному випадку, правомірно застосував норму статті 216 ЦК України щодо наслідків недійсності правочину - договору купівлі - продажу (електронних торгів) і враховуючи, що державна виконавча служба виступала продавцем транспортного засобу - мікроавтобусу, саме на неї покладається обов`язок повернути покупцю ОСОБА_1 оплачену ним вартість придбаного на електронних торгах майна, не зважаючи на те, що в подальшому зазначені грошові кошти були розподілені та сплачені через ВДВС на рахунок в тому числі стягувача ОСОБА_3 . Вказані обставини не впливають на обов`язок організатора торгів повернути позивачу сплачені ним кошти.

Позивачем обрано належний спосіб захисту своїх оспорюваних та не визнаних прав на автомобіль, доводи апеляційної скарги щодо можливості використання інших способів захисту не заслуговують на увагу суду.

Також не можє бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та обставина, що позивач не скористався своїм правом огляду автомобіля перед початком електронних торгів.

Колегія суддів апеляційного суду на підставі вище зазначеного приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та скасування оскаржуваного рішення в частині вирішених позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів грошових коштів з постановленням нового рішення в цій частині.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. ч.ч.1, 10 ст.141 ЦПК України.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив суд стягнути в солідарному порядку з Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам» кошти у сумі 170810,86 грн, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку про стягнення на користь позивача: з Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції коштів у сумі 135761,83 грн, з Державного підприємства «Сетам» коштів у сумі 7 145,36 грн. Отже, позовні вимоги задоволено судом на 84%, відповідно на користь позивача належить стягнути судовий збір на загальну суму 3250,81 грн (за дві вимоги немайнового характеру і одну майнову вимогу). Але враховуючи, що сума грошових коштів розподілена між двома відповідачами (з Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції стягнуто 95%, а з Державного підприємства «Сетам» - 5%), то відповідно з Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3088,27 грн (3250,81 грн х 95%), а з Державного підприємства «Сетам» - 162,54 грн (3250,81 грн х 5%).

Оскільки апеляційна скарга Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволена частково на 5%, то з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 243,38 грн за апеляційний розгляд справи.

Провівши взаємозалік, остаточно з Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції і апеляційний розгляд справи у розмірі 2844,94 грн (3088,27 243,38).

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 376 п.4 ч.1, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прилуцького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 січня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про солідарне стягнення з Прилуцького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам» коштів та в частині розподілу судового збору - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прилуцького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства «Сетам» про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Прилуцького відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 17500, Чернігівська обл., м.Прилуки, вул.Пушкіна, 73, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 135761,83 грн грошових коштів сплачених за лотом № 360741 на електронних торгах 23.07.2019 року та судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції і апеляційний розгляд справи у розмірі 2844,94 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Сетам» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Стрілецька, 4-6, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 7 145,36 грн коштів сплачених як винагорода організатору торгів та судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 162,54 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 24.05.2023 року.

Головуючий: Судді: