Справа № 595/326/23
Провадження № 2/595/150/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі : головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Присташ П.Р.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах якої діє адвокат Сверлик Ольга Василівна до ОСОБА_4 та третьої особи Служби у справах дітей Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , відносно дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги їй не надає.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 березня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2023 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 в інтересах якої діє адвокат Сверлик Ольга Василівна до ОСОБА_4 та третьої особи Служби у справах дітей Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Бучацької міської ради в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у її відсутності. Позов визнає.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка позивача. Зазначає, що ОСОБА_1 проживає з іншим чоловіком вже дев`ять років, ОСОБА_4 вона ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дав аналогічні покази.

Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач записаний його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області.

Шлюб між сторонами розірвано 13 червня 2013 року, що підтверджується рішенням Бучацького районного суду № 595/723/13 від 13.06.2013.

ОСОБА_4 ухиляється від обов`язків по вихованню та забезпеченню своєї дитини.

Згідно повідомлення ТД АТ «Укрпошта» № 1853-Д-128-В від 08.02.2023, на ім`я ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , від ОСОБА_4 в період з серпня 2022 по січень 2023 перекази не надходили та не оплачувались.

Із повідомлення Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області № 27.11-29/1466 від 03.02.2023 вбачається, що за період з 06.03.2018 по 03.02.2023 згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у Відділі не перебуває.

Із довідки № 07 від 02.02.2023, виданої Бучацьким ліцеєм Бучацької міської ради, вбачається, що ОСОБА_5 учень 9-А класу Бучацького ліцею Бучацької міської ради. ОСОБА_4 не цікавиться навчальними досягненнями сина, не відвідував батьківські збори.

Згідно висновку органу опіки та піклування Бучацької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бучацької міської ради від 20.03.2023 року № 48, вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя міста Бучач Чортківського району Тернопільської області.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Стаття 150 СК України вказує, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з положень ст. 164 Сімейного кодексу України, особа може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона, зокрема, ухиляється від виконання свої обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини не займається, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, її матеріальному утриманню, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки вжиття таких заходів є необхідним в інтересах дитини.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,268,280-282 ЦПК України, ст.ст.150,152,155,164 Сімейного Кодексу України, ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити. Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Р. О. Содомора