Справа № 583/2592/23
Провадження № 2-з/583/9/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

08.06.2023 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором на загальну суму стягнення в розмірі 25682,05 грн.

Одночасно із вказаним позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, якою просив вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 29.04.2021 року № 25096, до ухвалення рішення по справі за його позовом, посилаючись на те, що вказане стягнення може призвести до порушень прав та законних інтересів позивача за умови задоволення його позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 3-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, крім іншого, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнання якого таким, що не підлягає виконанню є предметом спору між позивачем та ТОВ «Українські фінансові операції».

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 29.04.2021 року № 25096 відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на суму 25682,05 грн.

Таким чином, фактичні обставини справи свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до незаконного звернення стягнення грошових коштів із заявника при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у раз зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, задоволення вимоги позивача про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має тимчасовий характер, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153, 259-260, 353, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення по виконавчому напису від 29.04.2021 року, вчиненого та виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрованого у реєстрі за № 25096, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» заборгованості за кредитним договором на загальну суму стягнення в розмірі 25682,05 грн., до набрання законної сили рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/2592/23 провадження № 2/583/591/23.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко