КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/846/2023 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
15 серпня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого: Сушко Л.П.,
суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,
секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження заяву адвоката Міхо Кирила Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
12.06.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 1 785 000 грн.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року відмовлено в задоволені позовних вимог.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - Міхо Кирила Вадимовича про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн 00 коп..

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_2 подав апеляційні скарги, в яких просив скасувати рішення суду першої інстанції від 13 вересня 2022 року та додаткове рішення від 03.10.2023 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року залишено без змін.

19 червня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Міхо К.В. про ухвалення додаткового рішення.

Заява обгрунтована тим, що апеляційним судом було прийнято рішення відмовити у задоволенні апеляційних скарг позивача та рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 вересня 2022 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року залишено без змін. Разом з тим, під час ухвалення судового рішення суд апеляційної інстанції не вирішив питання про судові витрати, які поніс відповідач у зв`язку із розглядом вказаної справи.

Представник відповідача посилається на те, що у зв`язку із поданням вказаного позову, відповідач поніс певні витрати, пов`язані із розглядом справи. ОСОБА_1 15 грудня 2020 року уклав договір про надання правової (професійної правничої) допомоги з адвокатом - Міхо К.В..

Відповідно до вказаного договору та додаткової угоди № 1 від 18 грудня 2020 року гонорар за вказану правову допомогу за участь адвоката у вказаній цивільній справі в суді апеляційної інстанції складає 10 000 грн. Отже, на думку представника відповідача, на теперішній час фактичні витрати, які відповідач зазнав у зв`язку з апеляційним переглядом справи становлять 10 000 грн, що підтверджується провідним актом № 2 за договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 15.12.2020 року.

На підставі викладеного представник відповідача просив апеляційний суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

09 серпня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій просив суд відмовити у задоволенні заяви адвоката Міхо К.В. у зв`язку з скрутним матеріальним станом, а також враховуючи те, що ОСОБА_2 сплатив відповідачу за рішенням суду першої інстанції 15 000 грн.

Вивчивши зміст заяви та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зокрема просив стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Разом з тим судом встановлено, що представником відповідача не подано докази на підтвердження понесених судових витрат.

В подальшому звертаючись з заявою про ухвалення додаткового рішення представник відповідача протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подав докази розміру витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження витрат на правову/правничу допомогу представник відповідача надав суду:

1. Договір по надання правової (професійної правничої) допомоги від 15.12.2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Міхо Кирилом Вадимовичем.

Відповідно до п. 1.1 за цим договором адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнтові правову (професійну правничу) допомогу, яка полягає у представництві та захисті інтересів ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у кримінальному провадження, під час досудового розслідування, судового провадження, у цивільних, господарських, адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення тощо.

Відповідно до п. 3 Договору сума гонорару визначається за домовленістю сторін і не містить в собі компенсацій та витрат, пов`язаних з виконанням договору.

Відповідно до п. 5.1 даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту виконання обома сторонами зобов`язань за цим договором.

2. Додаткову угоду № 1 від 18.12.2020 року до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 15.12.2020 року, відповідно до якої, сторони дійшли згоди про те, що сума гонорару адвокату за надану правову (професійну правничу) допомогу по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (справа № 761/17388/20), враховуючи складність справи та її обсяг, складає в розмірі:

- 15 000 грн без ПДВ за участь адвоката у справі під час розгляду в суді першої інстанції;

- 10 000 грн без ПДВ за участь адвоката у справі під час розгляду в суді апеляційної інстанції;

- 10 000 грн без ПДВ за участь адвоката у справі під час розгляду в суді касаційної інстанції.

3. Акт № 2 від 14.06.2023 року за Договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 15.12.2020 року, відповідно до якого сторони підтвердили, що відповідно до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 15.12.2020 року адвокат протягом жовтня 2022 року - червня 2023 року надав правову (професійну правничу) допомогу клієнту у справі № 761/17388/20 під час розгляду в суді апеляційної інстанції - Київському апеляційному суді, а саме: ознайомлення з двома апеляційними скаргами, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва, аналіз апеляційних скарг та доданих до них документів, підготовка та складення двох відзивів на апеляційні скарги, участь в двох засіданнях апеляційного суду тощо.

Відповідно до Договору від 15 грудня 2020 року та додаткової угоди № 1 від 18 грудня 2020 року всього було надано правової допомоги в суді апеляційної інстанції на загальну суму 10 000 грн.

Клієнт прийняв вказану правову допомогу та зобов`язався оплатити її в повному обсязі на умовах Договору. Сторони не мають жодних претензій стосовно наданої допомоги.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Доводи позивача ОСОБА_2 про те, що він перебуває у скрутному матеріальному стані, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки констатація позивачем скрутного майнового стану без надання доказів на підтвердження цих обставин не може вважатися достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви представника відповідача.

Доводи позивача ОСОБА_2 про те, що він сплатив відповідачу за рішенням суду першої інстанції 15 000 грн, що підтверджується копією фіскального чеку, суд апеляційної інстанції відхиляє, з урахуванням того, що в даному випадку розглядається заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, які відповідач поніс в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з розглядом апеляційних скарг позивача на рішення та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва. Тому доводи позивача є безпідставними.

Зважаючи на те, що апеляційним судом не було вирішено у постанові Київського апеляційного суду від 13 червня 2023 року питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з огляду на те, що представником відповідача не було подано до закінчення судових дебатів відповідних доказів на підтвердження факту та розміру понесених витрат, а такі докази було долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення та подано у порядок та строк, встановлений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, колегія доходить висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення по справі.

Отже, враховуючи те, що у задоволенні апеляційних скарг було відмовлено у повному обсязі, зважаючи на надані представником відповідача докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів доходить висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Міхо Кирила Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу понесені у зв`язку з розглядом справи № 761/17388/20 в суді апеляційної інстанції у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ..

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст додаткової постанови складено «16» серпня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник