Справа № 344/8488/17
Провадження № 6/344/112/23
У Х В А Л А

12 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про зупинення примусового виконання за виконавчим листом, у зв`язку з розглядом справи за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про спонукання в порядку правонаступництва, з підстав спадкування, до виконання мирової угоди.

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа № 344/8488/17, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 18.08.2020 року таким, що не підлягає виконанню, а також подала суду заяву, в якій просила зупинити примусове виконання за виконавчим листом № 344/8488/17 від 18.08.2020, до моменту набранням чинності ухвали за наслідками розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначено, що у її заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повідомлено обставини, які унеможливлюють та роблять недоцільним примусове виконання нею рішення у даній справі на підставі виконавчого листа. Станом на зараз її поведінкою не порушуються жодні права позивачки ОСОБА_2 , так як право на суміжну земельну ділянку у неї виникло не у встановлений законом спосіб. Примусове виконання нею рішення суду до моменту розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню матиме негативні наслідки для неї, оскільки вона змушена буде діяти всупереч власного права власності на земельну ділянку та безпідставно виготовляти нову технічну документацію на неї. Окрім цього, наразі державним виконавцем вживаються заходи щодо примусового виконання нею рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заяви, вважаю, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про спонукання в порядку правонаступництва, з підстав спадкування, до виконання мирової угоди задоволено частково. Ухвалено спонукати ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання мирової угоди що затверджена ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2016 року у справі № 344/3994/14-ц, щодо вимог до спадкодавця ОСОБА_3 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 640,00 грн. В решті вимог позову відмовлено.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви про зупинення примусового виконання за виконавчим листом, суд приймає до уваги те, що підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Зокрема, відповідно до пункту 2 цієї статті, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення вчинення виконавчих дій та порядок вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій, а саме зупинення вчинення виконавчих дій вирішується безпосередньо виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» прямо віднесено вирішення питання про зупинення виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій до компетенції виконавця, а не суду.

Передбачене п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа допускається лише в порядку позовного провадження в якості заходу забезпечення позову у разі, коли порушено питання про перегляд рішень, на підставі якого виданий цей виконавчий лист.

Одночасно суд не вправі вжити заходи забезпечення заяви (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення вчинення виконавчих дій, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключно повноваженням державного виконавця.

Крім того, слід відмітити, що зупинення стягнення в межах виконавчого провадження, що здійснюються на підставі судового рішення, що набрало законної сили є неприпустимим при розгляді, зокрема, заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів щодо зупинення виконавчих дій відноситься до виключних повноважень державного виконавця, а тому заявник не позбавлена права на звернення до виконавця із відповідною заявою.

Крім того, учасник виконавчого провадження (боржник) не позбавлений права оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність виконавця, зокрема, щодо відмови зупинити вчинення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відсутні докази на підтвердження звернення заявника до державного виконавця та, відповідно, відмови державного виконавця від зупинення виконавчого провадження та зупинення вчинення виконавчих дій, зокрема, з огляду на звернення заявника до суду із заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, а також зважаючи на обґрунтування, наведені заявником в даній заяві, суд вважає, що достатніх та законних підстав для зупинення стягнення (зупинення виконання за виконавчим листом) в межах виконавчого провадження в рамках розгляду даної справи відсутні, а відтак у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення примусового виконання за виконавчим листом, у зв`язку з розглядом справи за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Т.М. Антоняк