Справа № 645/4853/23
Провадження № 2/645/2051/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 вересня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в особі судді Алтухової О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Гребенар О.В., звернулася до суду з позовом про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою представником позивача подано суду клопотання про звільнення позивачки від сплати судового збору.

Клопотання обґрунтоване тим, що предметом позовних вимог є захист житлових прав позивачки, яка не працює та не має доходу. Ціна позову визначена на підставі Довідки про оціночну вартість від 12.07.2023 року і складає 569 454, 41 грн, один відсоток від даної суми складає 5 694, 54 грн. Однак сукупний дохід позивачки за період 1 квартал 2022 по 1 квартал 2023 років складає 22 525,00 грн. Тобто розмір судового збору, який має сплатити позивачка перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу.

Ознайомившись із вказаною позовною заявою та доданими до неї документами, суд приходить до висновку про залишення позову без руху, враховуючи викладене нижче.

Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

У ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З доданих до позовної заяви доказів не вбачається, що позивач є: військовослужбовцем чи батьком, який має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів чи одинокою матір`ю (батьком), який має дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю чи членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї чи особою, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена або предметом його позову є захист соціальних, трудових, сімейних, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд не погоджується з доводами позивачки, що оскільки дана справа стосується захисту її житлових прав, то вона безумовно повинна бути звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, в даному випадку позивачки ОСОБА_1 . Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З матеріалів, долучених до клопотання про звільнення від сплати судового збору вбачається, що позивач не працює, сукупний дохід позивачки за період 1 квартал 2022 по 1 квартал 2023 років складає 22 525,00 грн згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податку; позивачка не отримує соціальних виплат та пенсії, про що надані відповідні довідки.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що нею заявлено одну позовну вимогу майнового характеру.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою- 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073, 60 грн).

Ціна позову визначена позивачкою на підставі Довідки про оціночну вартість від 12.07.2023 року та складає 569 4545, 41 грн.

Таким чином, суд вважає, що враховуючи ціну позову позивачка повинна сплатити судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в сумі 5 694, 45 грн.

З огляду на положення Закону Україну «Про судовий збір», викладені вище, можна стверджувати, що судовий збір, який перевищує 5% розміру річного доходу фізичної особи за попередній рік, законодавчо вважається обтяжливим для позивача.

Частиною 1 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплат судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів.

Окрім того, Велика палата ВС, відмовляючи в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі №990/13/223 зазначила, що посилання на відсутність рухомого майна не є тим фактом, що сам по собі та в сукупності із довідкою про відсутність доходів за рік може слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, враховуючи складність справи, кількість позовних вимог, кількість учасників справи та те, що суду не надано достатньої кількості доказів про майновий стан позивачки, оскільки згідно даних позову ОСОБА_1 є особою молодого віку, офіційно непрацездатною не визнана, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору в повному обсязі.

Однак, суд вважає можливим зменшити розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даної позовної заяви, до розміру 5 % річного доходу позивачки ОСОБА_1 за 2022 рік (встановлено на підставі наявних доказів), що становить 1 126, 25 грн.

Приписами ч. 4 статті 177 ЦПК України закріплено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачці ОСОБА_2 належить оплатити судовий збір у сумі 1 126, 25 грн та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ЦПК України та зазначені в ухвалі суду, сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання представника позивача про звільнення позивачки від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на квартиру - залишити без руху.

Установити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо розміру судових витрат. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 14.09.2023 року.

Суддя О.Ю.Алтухова