ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/607/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/101/23 Булгакова Г.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів Новікова О. М., Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ГУНП в Черкаській області Наталії Колєснік на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в період з 07.11.2015 по 14.06.2021 він проходив службу в ГУНП в Черкаській області на посаді старшого оперуповноваженого з особливих доручень 3-го відділу управління ГУНП в Черкаській області.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі №580/2098/22 зобов`язано ГУНП в Черкаській області виплатити йому грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період вересень 2019 червень 2021 в сумі 2483,90 грн., нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 до 31.10.2017 у сумі 2718,85 грн., а також одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 апеляційну скаргу ГУНП в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 без змін.

Загальна сума заборгованості за рішенням суду становить 34003,09 грн. Остаточний розрахунок відповідачем проведений 22.12.2022.

Позивач стверджує, що невиплата відповідачем належних йому грошових сум протягом понад шести років та необхідність вжиття додаткових зусиль для відновлення своїх прав завдало йому моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 80000,00 грн.

Моральна шкода полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій відповідача. Розмір моральної шкоди позивач обгрунтовує тим, що завдана шкода викликала у нього негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Вказує, що йому притаманне особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, тому нехтування відповідачем його правом на гідну заробітну плату сприймалося ним як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання.

Внаслідок протиправних дій відповідача було порушено стан його душевної рівноваги, для відновлення якого доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати. Також були порушені нормальні життєві зв`язки з партнерами та друзями.

Зазначає, що ним було витрачено багато часу на захист своїх порушених прав у суді, що виснажувало його та викликало психічне напруження.

Вважає, що розрахунок моральної шкоди має здійснюватись за кожен місяць порушеного права виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, яка станом на 01.01.2023 становить 6700,00 грн. Так, з червня 2016 по грудень 2022 минуло 78 місяців, тому розмір моральної шкоди становить 522600,00 грн.. Але, враховуючи принцип співмірності позивач просив стягнути 80000,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.02.2022 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд врахував конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, зокрема, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення порушеного права, а також принципи розумності та справедливості та вважає справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували більший розмір моральної шкоди, позивачем до суду не надано.

В апеляційній скарзі представник відповідача, не погоджуючися з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

У апеляційній скарзі вказує, що судом не враховано, що Головне управління Національної поліції в Черкаській області не уособлює собою державу Україна, а рахунки, відкриті виключно для забезпечення діяльності ГУНП в Черкаській області не уособлюють собою Державний бюджет України.

Зазначає, що позивач, який звернувся із позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1174 ЦК України, повинен довести наявність неправомірних дій органу державної влади, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Стверджує, що позивач не вказує якими конкретно діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, так як наявність рішення про стягнення коштів не є єдиною безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки доведенню підлягають не лише факт порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди.

Вважає, що ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів спричинення йому моральної шкоди, протиправності дій чи бездіяльності відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу із наказу начальника ГУНП в Черкаській області № 174о/с від 14.06.2021, ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 у справі № 580/2098/22 визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період вересень 2019 року - червень 2021 року в сумі 2483,90 грн., ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 до 31.10.2017 у сумі 2718,85 грн. та ненарахування та невиплати одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби встановленої ч. 2 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей із врахуванням пільгової вислуги років у загальній кількості 04 роки 11 місяців 10 днів.

Зобов`язано ГУНП в Черкаській області виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період вересень 2019 року червень 2021 року в сумі 2483,90 грн. з відрахуванням обов`язкових податків і зборів, нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 до 31.10.2017 у сумі 2718,85 грн. з відрахуванням обов`язкових податків і зборів та нарахувати та виплатити з відрахуванням обов`язкових податків і зборів одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби встановленої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» із врахуванням пільгової вислуги років у загальній кількості 04 роки 11 місяців 10 днів.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022 у справі №580/2098/22, апеляційну скаргу ГУНП в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26.07.2022 без змін.

Вказаними рішеннями судів встановлено, що відповідачем в порушення норм закону не було нараховано та виплачено позивачу вказані суми коштів, як доплати до заробітної плати.

Отже судом першої інстанції вірно визначено, що внаслідок неправомірних дій відповідача, що полягали у невиплаті грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з вересня 2019 року по червень 2021 року в сумі 2483,90 грн, та індексації грошового забезпечення в сумі 2718,85 грн., позивачу безумовно завдано моральної шкоди.

Суд прийшов до вірного переконання, що внаслідок недоотримання заробітної плати через неправомірні дії відповідача позивач зазнав душевних страждань та повинен був захищати свої порушені права у суді, що також негативно вплинуло на душевний та емоційний стан позивача.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди, завданої відповідачем позивачу внаслідок виплати заробітної плати не у повному розмірі, а саме виникнення заборгованості із виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час та індексації грошового забезпечення за період з вересня 2019 по червень 2021 та червня 2016 по жовтень 2017 відповідно.

Посилання в апеляційній скарзі на застосування до спірних правовідносин положень статті 1173 ЦК України є безпідставними, оскільки моральної шкоди позивачу було завдано як працівнику Головного управління Національної поліції в Черкаській області внаслідок не виплати належних сум, а не як фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади. Отже саме Головне управління Національної поліції в Черкаській області є належним відповідачем, а не Державна казначейська служба України, як помилково вказує скаржник у апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду та були предметом розгляду суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Черкаській області без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2023 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ГУНП в Черкаській області Наталії Колєснік залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: