ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/281/22 Номер провадження 22-ц/814/3045/23Головуючий у 1-й інстанції Сербіненко І.В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання: Бродській В.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Ірина-Р» на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 січня 2023 року (ухвалене суддею Сербіненко І.В., повний текст рішення складено суддею 01 лютого 2023 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Ірина-Р» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, третя особа без самостійних позовних вимог - державний реєстратор виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар Вікторія Вікторівна, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2022 року ТОВ «Бурат-Агро» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому прохав суд: визнати недійсним з моменту укладання договір оренди землі, серія та номер б/н виданий 05.04.2021, видавник ОСОБА_1 та ФГ «Ірина-Р», строком дії 7 років, дата закінчення - 05.04.2028, на підставі якого проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 5,7752 га, кадастровий номер :00:007:0024 за ФГ «Ірина-Р» та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію речового права 41409468, вчинений 07.04.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар В.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57548583 від 09.04.2021. Стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.01.2009 між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_1 передала, а позивач ТОВ «Бурат-Агро» прийняв в оренду строком на 15 років, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 5,78 га, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, належну їй на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії Р3 № 652511, виданого Федіївською сільською радою 10.04.2002. Вказаний договір був зареєстрований у Решетилівському районному відділі Полтавської регіональної філії центру ДЗК 18.02.2012 за № 02078. Земельну ділянку ОСОБА_1 передала ТОВ «Бурат-Агро» за актом прийому передачі земельної ділянки від 01.01.2009. Відтак, договір оренди землі від 01.01.2009 був зареєстрований у визначеному законом порядку. Таким чином, за вказаним договором оренди землі ОСОБА_1 передано належну їй земельну ділянку в оренду ТОВ «Бурат-Агро» строком до 12.02.2027.

Державний акт про право приватної власності на землю серії Р3 № 652511, виданий Федіївською сільською радою 10.04.2002 не містить кадастрового номеру земельної ділянки. Договір оренди землі від 01.01.2009 також не містить кадастрового номеру земельної ділянки, оскільки чинним на момент його укладання законодавством не передбачено такої істотної умови договору. 01.06.2020 відповідачкою ОСОБА_1 підписано новий договір оренди землі з ТОВ «Бурат-Агро», яким оновлено умови оренди, зокрема, збільшено розмір орендної плати до 21 072 гривні 76 копійок. У цьому договорі зазначений кадастровий номер земельної ділянки, належної ОСОБА_1 на підставі Державного акту на праві приватної власності на землю серії Р3 №652511 від 10.04.2002 -:00:007:0024. Однак, даний договір позивач не встиг зареєструвати у визначеному законом порядку. Як стало відомо позивачеві, 05.04.2021 між ОСОБА_1 та ФГ «Ірина-Р» укладено оскаржуваний договір оренди без номера, за яким ОСОБА_1 передала в оренду ФГ «Ірина-Р» строком до 05.04.2028 земельну ділянку площею, 5 7752 га, розташовану на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, яка вже перебуває в оренді позивача на підставі договору оренди від 01.01.2009. Зазначений договір оренди від 05.04.2021 зареєстровано у ДРРП 07.04.2021, номер запису про інше речове право 41409468, державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар В.В. Договір оренди землі від 01.01.2009, укладений між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 не було оскаржено або розірвано, а відтак цей договір є чинним. Тобто оскаржуваний договір оренди землі між ОСОБА_1 та ФГ «Ірина-Р» щодо земельної ділянки належної ОСОБА_1 укладено під час дії договору оренди землі від 01.01.2009 укладеного між ОСОБА_1 та позивачем, щодо цієї ж земельної ділянки. Вказує, що укладаючи оскаржуваний договір оренди ОСОБА_1 достовірно знала, що належна їй земельна ділянка вже перебуває у оренді ТОВ «Бурат-Агро» на підставі договору оренди землі від 01.01.2009, що підтверджується її підписом у договорі та акті приймання-передачі. Отже, дії ОСОБА_1 , щодо укладання оскаржуваного договору оренди від 05.04.2021 із ФГ «Ірина-Р» за яким нею передано в оренду останньому земельну ділянку строком до 05.04.2028, суперечить її попередній поведінці - укладанню договору оренди цієї ж самої земельної ділянки з ТОВ «Бурат-Агро» від 01.01.2009 зі строком дії до 12.02.2027 і є недобросовісною. Тому, вважає, що спірний договір оренди землі слід визнати недійсним, оскільки такий договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства, адже цей договір укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, а спірна земельна ділянка на момент укладання договору знаходилась в законному користуванні ТОВ «Бурат-Агро».

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 січня 2023 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» - задоволено.

Визнано недійсним з моменту укладання договір оренди землі, серія та номер б/н виданий 05.04.2021, видавник ОСОБА_1 та Фермерське господарство «Ірина-Р», строком дії 7 років, дата закінчення - 05.04.2028, на підставі якого проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 5,7752 га, кадастровий номер :00:007:0024 за Фермерським господарством «Ірина-Р».

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію речового права 41409468, вчинений 07.04.2021 державним реєстратором виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області Крамар Вікторією Вікторівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 57548583 від 09.04.2021.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» судовий збір у розмірі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 копійок.

Стягнуто з Фермерського господарства «Ірина-Р» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» судовий збір у розмірі 1 240 (одна тисяча двісті сорок) гривень 50 копійок.

З вказаним рішенням суду не погодилося Фермерське господарство «Ірина-Р» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохав скасувати рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Бурат-Агро» відмовити.Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що саме після встановлення відсутності державної реєстрації права оренди на земельну ділянку ОСОБА_1 у державному реєстрі, був підписаний договір між ОСОБА_1 та ФГ «Іриною-Р» і відповідно зареєстрований в державному реєстрі. Натомість, договір від 01.06.2020 не був зареєстрований згідно чинного законодавства, тому у ФГ «Ірина-Р» були всі підстави для укладення договору оренди.

Вказує, що оскільки договір від 01.06.2020 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Бурат-Агро» не був зареєстрований у визначеному законом порядку, тому орендодавець мав право на укладення договору оренди землі від 05.04.2021 із ФГ «Ірина-Р», а відтак відсутні правові підстави для визнання такого договору недійсним та скасування його державної реєстрації.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи у судове засідання не з`явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 5,78 га, розташована на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серія P3 № 652511 від 10.04.2002 виданим на ім?я ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації за № 120, від 22.03.2002 (а.с. 11).

Копією договору оренди землі від 01.01.2009 підтверджується, що орендодавець ОСОБА_1 надає та орендар ТОВ «Бурат-Агро» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області площею 5,78 га, договір сторонами підписаний та зареєстрований у Відділі Держкомзему у Решетилівському районному Полтавської області 18.02.2012 за № 02078.

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено на 15 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

Пунктом 43 прикінцевих положень договору встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами з моменту державної реєстрації (а.с. 8-9).

Орендодавець, в особі ОСОБА_1 передає, орендар ТОВ «Бурат-Агро» в особі генерального директора Дяченко Г.М., приймає земельну ділянку площею 5,78 га, що розташована в Федіївській сільській раді, що підтверджується копією акту прийому-передачі земельної ділянки який підписаний сторонами (а.с. 10).

Додатком до договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 встановлена форма розрахунку за оренду земельної ділянки, зазначена форма орендної плати гривня, щорічний розмір платежів 3079,59 до 30.12. поточного року (а.с. 10 зворотна сторона).

Як вбачається з копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вона має кадастровий номер - :00:007:0024, розташована на території Федіївської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відомості про державну реєстрацію земельної ділянки здійснені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), 15.10.2019, зазначена форма власності - приватна, площею 5,7752 га, право власності належить ОСОБА_1 на підставі державного акту серія P3 № 652511 від 10.04.2002 (а.с. 13-15).

01.06.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Бурат-Агро» укладено договір оренди землі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:000:0024, яка розташована за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, територія Федіївської сільської ради, площею 5, 7752 га (а.с. 18-19).

Актом приймання - передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 01.06.2020 ОСОБА_1 передала в оренду ТОВ «Бурат-Агро» земельну ділянку площею 5, 7752 га яка розташована за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, територія Федіївської сільської ради (а.с. 20).

05.04.2021 між ОСОБА_1 та ФГ «Ірина-Р» укладено договір оренди землі від 05.04.2021 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:00:0024, яка розташована за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, територія Федіївської сільської ради, площею 5, 7752 га. Договір укладено на 7 років з дня його державної реєстрації та дійсний до 05.04.2028 (а.с. 21-24).

Договір оренди землі від 05.04.2021 укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Ірина-Р» на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:007:0024, яка розташована за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, територія Федіївської сільської ради, площею 5, 7752 га зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.04.2022 (а.с. 16-17).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Бурат-Агро» суд першої інстанції виходив з того, що ФГ «Ірина-Р» отримало в оренду спірну земельну ділянку :00:007:0024 площею 5 7752 га, з порушенням норм земельного та цивільного законодавства, оскільки воно вже перебувало в оренді у ТОВ «Бурат-Агро» тобто було обтяжено договірними відносинами. Тому дійшов висновку, що право орендаря земельної ділянки ТОВ «Бурат-Агро» підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору оренди землі укладеного з ФГ «Ірина-Р» та скасування запису про його державну реєстрацію речового права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом положень статей 210,638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий договір є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтею 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до частини четвертої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, ЗК України, Законом України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності.

Так, зі змісту Договору оренди землі від 01.01.2009 вбачається, що державну реєстрацію договору було проведено відділом Держкомзему у Решетилівському районі 28.02.2012 за № 02078, строк дії договору п`ятнадцять років.

Отже, на час укладення та реєстрації оскаржуваного договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ФГ «Ірина-Р» був чинним договір оренди цієї ж земельної ділянки, укладені між ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1 , які були зареєстровані та в установленому законом порядку не припинені.

Таким чином, оспорюваний договір укладений до закінчення дії попереднього договору оренди тієї ж самої земельної ділянки, а тому є таким, що суперечить вимогам закону та порушує права позивача.

Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до порушення права позивача як орендаря.

Такий правовий висновок висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 587/2331/16-ц (провадження № 14-411цс19), від 09 жовтня 2019 року в справі № 387/1095/17 (провадження № 14-414цс19), від 20 листопада 2019 року у справі № 669/930/16-ц (провадження № 14-486цс19), від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц (провадження № 14-442цс19),який у відповідності до вимог п.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховується іншими судами при застосуванні таких норм права.

Доводи апелянта про те, що у ФГ «Ірини-Р» були всі підстави для укладання договору оренди з ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки на момент укладання спірного договору оренди землі, був чинний договір оренди укладений між ТОВ «Бурат -Агро» та ОСОБА_1 від 01.01.2009.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що право орендаря земельної ділянки ТОВ «Бурат -Агро» підлягає захисту шляхом визнання недійсним договору оренди землі укладеного з ФГ «Ірина-Р» та скасування запису про його державну реєстрацію речового права.

Таким чином доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Ірина-Р» залишити без задоволення.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 18 квітня 2023 року.

Головуючий суддя : ____________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ________________ С.А. Гальонкін ________________ О.Ю. Кузнєцова