Справа № 577/181/23
Провадження № 2/577/172/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.

при секретарі Олійник В.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом та уточнивши свої позовні вимоги просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 216 893,00 грн., 70 000,00 грн. моральної шкоди, витрати за підготовку звітів про оцінку рухомого та нерухомого майна 6000,00 грн., та витрати пов`язані з розглядом справи.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.03.2021 року відповідач ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив ДТП, а саме на великій швидкості в`їхав в його житловий будинок за адресою : АДРЕСА_1 , в результаті чого зруйнував його. На той час в будинку перебував він, його дружина та малолітня дитина. Згідно висновків ДАІ та рішення суду, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_4 . Вина ОСОБА_4 підтверджується постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.12.2021 року та постановою Сумської апеляційного суду від 10.02.2022 року про адміністративне правопорушення за ознаками ст.ст. 124,122-4 КУпАП. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження вартість ремонтно-будівельних робіт і застосованих матеріалів при проведенні робіт по усуненню пошкоджень житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 167 614,00 грн. Витрати на експертні послуги 4000,00 грн. Одночасно до суми відшкодування просить додати вартість меблів, що були пошкоджені під час ДТП, а саме 43 279,00 грн. Витрати на експертні послуги становить 2000,00 грн. 08.02.2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» виплатила страхове відшкодування по страховій події за Договором страхування № 202756789 від 08.02.2021 року в сумі 72 428,00 грн. Враховуючи тривалий розгляд справи про адміністративне правопорушення № 577/1215/21, в результаті плину часу відбулося значне подорожчання кошторисної вартості матеріалів та будівельно-ремонтних робіт, що заявлені в висновках експерта № 02/21 від 26.03.2021 року, тому просить врахувати саме висновки, які були проведені у 2023 році.

Також діями ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду позивачу та його родині. В результаті наслідків ДТП він потрапив у лікарню зі струсом головного мозку та пошкодженням голови уламками будинку, що зважаючи на шоковий стан і стрес були виявлені зранку після ДТП. Його малолітній син перебував два місяці під наглядом лікарів психіатра та - невропатолога з порушенням психіки, про що свідчать записи в його лікарняній картці. Він та його сім`я пережили жахливий стрес, що спричинило порушення сну, їх життя було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями, побутовими незручностями, порушенням звичайного ритму життя. Крім того, його родина змушена була шукати інше житло, оскільки в пошкодженому будинку після ДТП проживати неможливо.

Ухвалою суду від 01.02.2023 року відкрито провадження у справі за вказаною вище позовною заявою та справа призначена до підготовчого судового засідання.

21.02.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо заявлених вимог та прохання відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

13.03.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача спростовує доводи з боку відповідача щодо заявлених позовних вимог.

03.04.2023 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення щодо відповіді на відзив представника позивача та прохання відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

18.04.2023 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

02.05.2023 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 08.05.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі з підстав викладених у відзивах, просила у позові відмовити.

Суд вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.12.2021 року, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 10.02.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,122-1 КУпАП (т. 1 а.с.14-18).

Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 122 від 16.03.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 11.03.2021 року по 16.03.2021 року з діагнозом: ЗЧМТ, забій м`яких тканин голови, після травматична цефалгія, в результаті удару під час ДТП, яке сталося 09.03.2021 року (т.1 а.с.93-94, 97).

Відповідно до довідки дільничного педіатра від 12.03.2021 ОСОБА_5 перебував під наглядом у невролога з діагнозом астено-неврологічний синдром (т.1 а.с. 95-96).

Згідно з довідкою № 627 від 09.03.2023 року ОСОБА_3 звертався за психіатричною допомогою до дитячого психіатра відносно сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 12.03.2021 року та 07.06.2021 року з приводу F43.0, що пов`язане з ДТП, яке сталося 09.03.2021 року (т.1 а.с.99).

Відповідно до довідки Батуринської міської ради № 32 від 13.03.2023 року ОСОБА_3 дійсно з березня 2021 року по теперішній час проживає разом з дружиною та малолітнім сином за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.101).

Як вбачається зі звіту від 20.03.2023 року про незалежну оцінку рухомого майна, а саме меблів, предметів інтер`єру та комп`ютерної техніки ринкова вартість об`єкту оцінки складає 43279,00 грн. (т.1 а.с.140-185).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 12.04.2023 року прямі збитки, заподіяні майну житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 станом на 10.04.2023 року склали 167 614,00 грн. (т.1а.с.187-255).

З листа ПАТ «СК «Провідна» № 17-12/1790 від 11.05.2023 року вбачається, що страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_7 01.02.2022 року в розмірі 72 428,00 грн. (т.2 а.с.26).

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: зокрема, 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Ч.3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Ч. 4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1166 ЦК - особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

З висновків Верховного Суду України у справі №6-2808цс15 вбачається, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. Так, згідно з ч .1 вищенаведеної статті з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 ЦК України. Ч.1-2 ст. 1166 ЦК України передбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За приписами ст. 1166 та ст.1192 ЦК України потерпілий має право на повне відшкодування завданої йому шкоди внаслідок протиправних дій особи, зокрема, має право на відшкодування шкоди, визначеної в розмірі вартості необхідного для відновлення пошкодженого майна ремонту.

При чому розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи.

У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Такої думки дотримується також Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 461/9006/15-ц; 16 квітня 2018 року справа № 369/3076/17-ц.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У даній справі, позивач звернувся до суду з позовом до особи, яка завдала шкоду, - ОСОБА_4 , та просить стягнути грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням майна і тому даний спір підлягає вирішенню за загальними положеннями відшкодування шкоди, викладені у главі 82 ЦК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на право на відшкодування завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків, тобто на відшкодування ринкової вартості пошкодженого майна.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 є особою, яка на відповідній правовій підставі керував цим автомобілем в момент ДТП і тому є належним відповідачем у справі, який через порушення п.п. 2.10,12.10 Правил дорожнього руху України під час керування транспортним засобом, в м. Конотоп по вул. В.Великого на заокругленій ділянці дороги не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, в наслідок чого виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді стіни будинку АДРЕСА_3 . В результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, будинок отримав пошкодження, що було встановлено постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.12.2021 року та залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 10.02.2022 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124,122-1 КУпАП. Тому відповідач повинен нести цивільну відповідальність згідно ст.1192 ЦК України шляхом відшкодування вартості пошкодженого майна, який пошкоджено.

Як роз`яснено у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд не втручається у процесуальну діяльність учасників процесу (реалізацію наданих їм процесуальних прав та виконання покладених на них процесуальних обов`язків), крім випадків, передбачених ЦПК України.

У процесуальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Положення ст. ст. 76, 102-113 ЦПК України визначають висновки експертів як один із засобів встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Так, розмір завданих збитків в результаті ДТП, позивач доводить звітом від 20.03.2023 року про незалежну оцінку рухомого майна, за змістом якого станом на час складання висновку становить 43279,00 грн. та звітом про оцінку майна від 12.04.2023 року прямі збитки, заподіяні майну житловому будинку, за змістом яких вартість матеріального збитку, завданого власнику будинку, станом на час складання висновку становить167 614,00 грн.

В свою чергу, відповідач та його представник не надали суду належних та допустимих доказів (іншого висновку експерта, тощо) у спростування доказів позивача, а саме того, що розмір матеріального збитку є меншим ніж визначено у звітах від 20.03.2023 та від 12.04.2023 року, а отже належними та допустимими доказами визначену позивачем суму завданої шкоди не спростував.

Таким чином, враховуючи викладене, суд виходить з принципу справедливості, розумності та виваженості та вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування матеріальної шкоди, з врахуванням виплат страхової компанії, і стягнути з ОСОБА_4 138 465,00 грн. на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.

В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надані роз`яснення про те, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 р. розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, незалежно від вини моральна шкода відшкодовується, якщо шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а за ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, справедливості і виваженості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує одну із ознак характеру правопорушення, а саме, що ОСОБА_4 , як володілець джерела підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ст. 1187 ЦК України).

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду від 25.05.2022 року у справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду від 25.05.2022 року у справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Абзац 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди позивач посилається на те, що в результаті ДТП, він разом з родиною залишився на невизначений термін без житла і змушений був залишити будинок та нести додаткові витрати на забезпечення належних умов проживання. Крім того, в результаті ДТП у нього та його родини погіршився стан здоров`я. Зокрема він потрапив до лікарні зі струсом головного мозку та пошкодженням голови уламками будинку. Його малолітній син перебував два місяці під наглядом лікарів психіатра та невропатолога з порушенням психіки, що пов`язане з ДТП, даний факт зафіксовано записами в медичній карті.

Враховуючи викладене, а також глибину фізичних і душевних страждань, завданих ОСОБА_3 , приймаючи до уваги, що сталий життєвий устрій позивача та його родини, малолітньої дитини непоправно змінено з незалежних від нього обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням вказаних сторонами і встановлених судом обставин справи та характеру спірних правовідносин вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди і стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача 40000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

На переконання суду, розмір, який визначив позивач в сумі 70000 грн. не відповідає принципу розумності, справедливості, виваженості і дана сума не повинна бути направленою для збагачення, а навпаки в тому розмірі, яка зможе відшкодувати моральні страждання і відчувати свою гідність.

Підстав для стягнення більшої суми, суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на залучення спеціалістів, експертів, проведення експертизи та інших процесуальних дій, необхідних для розгляду або підготовки до розгляду справи.

До позовної заяви стороною позивача, на підтвердження понесення відповідних витрат, долучено звіти від 20.03.2023 року та від 12.04.2023 року разом з рахунками № 15/03-23, № 29/03-23 від 29.03.2023 які підтверджують сплату позивачем 2000,00 грн. та 4000, 00 на їх виконання (т. 1 а.с.185, 256).

Суд зазначає, що звіти експертної установи враховано при постановленні даного рішення, а отже витрати пов`язані з їх складанням (оплата якого позивачем підтверджується належним та допустимим доказом) мають бути відшкодовані за рахунок відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 6000 грн. витрат на підготовку звітів про оцінку рухомого та нерухомого майна.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави, судовий збір в розмірі 1998,14 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 1166-1167 ЦК України ст.ст. 12,81,141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 138 465 (сто тридцять вісім тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн. матеріальної шкоди, 40000 (сорок тисяч) грн. моральної шкоди, 6000 (шість тисяч) грн. витрат на підготовку звітів про оцінку рухомого та нерухомого майна.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1998 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 14 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 08 червня 2023 року.

Суддя Рідзевська І. О.