Провадження №2/359/68/2023
Справа №359/9430/19
14.08.2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.,
при секретарі Дьяченку В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської сільської ради Бориспільського району, Пристоличної сільської ради Бориспільського району, Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, Вінницької регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕМКОМ» про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії
В судовому засіданні до завершення судових дебатів представником позивача Лютим О.В. було повідомлено про те, що позивачем буде подано додаткові докази щодо понесених судових витрат на правничу допомогу.
У судове засідання учасники справи не з`явилися були повідомлені належним чином. Їх неявка в силу вимог ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши подану заяву, письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд враховує, що відповідно до ч.ч.1-3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представником позивача надано копії документів: договір №17 про надання правової допомоги від 05 травня 2018 року; протокол від 05.10.2019 року про узгодження видів, обсягів та договірної ціни за надання юридичної послуги на загальну суму 30 000 грн.; рахунок на оплату гонорару №17 від 14.02.2023 року на суму 15 000 грн.; акт №17 від 01.02.2023 приймання-передачі виконаних робіт за договором №17 від 05.05.2018 року про надання правничої допомоги; договір №17/1-Ц від 20.06.2021 року Про надання правової допомоги; протокол узгодження видів, обсягів та договірної ціни за надання юридичних послуг (виконання робіт) №17/1-ц від 10.02.2023 року на суму 20 000грн..; акт №17/1-ц від 13.02.2023 приймання-передачі виконаних робіт за договором №17/1-Ц від 20.06.2021 року про надання правничої допомоги; рахунок на оплату гонорару №17/1-Ц від 14.02.2023 року на суму 20 000грн.
Дослідивши протокол №17/1-ц про обсяг наданих юридичних послуг від 10.02.2023 року та протокол узгодження видів, обсягів та договірної ціни за надання юридичних послуг (виконання робіт) від 05.10.2019 року встановлено, що позивачем понесено документально підтверджені обґрунтовані витрати на правничу допомогу на: загальну консультацію - 300 грн.; представництво інтересів клієнта у Вишеньківській с/раді для отримання землевпорядної документації 2000 грн.; представництво інтересів клієнта у Бориспільському відділі Держгеокадастру 1500 грн.; представництво інтересів клієнта у Бориспільському РДА 1000 грн.; робота з реєстрами прав власності, пошук даних 800грн.; отримання архівних документів у Бориспільському відділі Держгеокадастру 1500грн.;опрацювання отриманих землевпорядних архівних документів 1000 грн.; витребування документів 500 грн.; переговори щодо досудового врегулювання спору із органом місцевого самоврядування 1000 грн.; правовий аналіз матеріалів справи, письмових доказів 1000 грн.; опрацювання первинної землевпорядної документації 1000 грн.; витребування документів з нотаріальної справи правочину дарування 1000грн.; аналіз судової практики із застосуванням законодавства про землеустрій 1000грн.; опрацювання письмових документів для складання позовної заяви 1000 грн.; складання позовної заяви в 7-ми примірниках 1000грн. представництво інтересів клієнта у суді І інстанції 7000 грн.; представництво інтересів Клієнта у ТОВ «Земком» для отримання землевпорядної документації 1200 грн.; підготовка та направлення клопотання щодо заміни сторін справи їх правонаступниками з додатками 1500грн.; обґрунтування та оформлення клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи по справі 2000грн. Всього на загальну суму 39 100 грн.
В іншій частині заяву щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 900 грн. слід визнати необґрунтованим, оскільки такі витрати не пов`язані з розглядом даної справи.
Також при звернення з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2305 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 04.10.2019 року.
Як встановлено вище рішенням Бориспільського міського суду Київської області від 22.02.2023 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме задоволено три вимоги з чотирьох заявлених.
На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.133, ч.2, ч.8 ст.141, п.3 ч.1 та ч.5 ст.270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задовольнити частково.
Доповнити рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.02.2023 року за позов ОСОБА_1 до Золочівської сільської ради Бориспільського району, Пристоличної сільської ради Бориспільського району, Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, Вінницької регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕМКОМ» про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, таким змістом:
Стягнути з ОСОБА_2 , код РНОКПП НОМЕР_2 , остатнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5865,00 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 4077,43 грн. та 345,78 сплаченого судового збору.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Чирка С.С.