У х в а л а

Справа №377/177/23

Провадження №2/377/108/23

14 квітня 2023 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних,

У С Т А Н О В И Л А:

13 березня 2023 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», подана в його інтересах адвокатом Остащенко Олесею Миколаївною, в якій позивач, посилаючись на статті 11,1 2, 14-16, 257, 266, 536, 625, 1056-1 ЦК України, просить:

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» кошти в розмірі 1956,99 доларів США 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за рішенням Славутицького міського суду Київської області від 05 травня 2011 року у справі № 2-255/11;

- стягнути пропорційно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» судовий збір в сумі 2684 гривні.

13 березня 2023 року суд, відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК України, звернувся до Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів.

Як вбачається з інформації Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, яка надійшла до суду 16 березня 2023 року, за даними Реєстру Славутицької територіальної громади ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.12.2006 по 29.10.2020 ( вибув до м. Чернігова Чернігівської області); ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 16.01.1998 по 30.05.2018 (вибув до міста Чернігова Чернігівської області).

16 березня 2023 року суд, відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК України, звернувся до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради та відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів.

Як видно з інформації Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби у Чернігівській області, яка надійшла до суду 14 квітня 2023 року, у реєстрі територіальної громади міста Чернігова відповідач ОСОБА_1 не значиться; за даними реєстру територіальної громади міста Чернігова місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано 20.08.2019 за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з даними Єдиного демографічного реєстру відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.12.2016, знятий з реєстрації 29.10.2020.

Таким чином, останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 , оскільки інші відомості про його зареєстроване місце проживання за результатами запитів, направлених в порядку частини 6 статті 187 ЦПК України, та за даними Єдиного державного демографічного реєстру, в суду відсутні.

Водночас, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , яка не належить до територіальної юрисдикції Славутицького міського суду Київської області.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду в порядку частини 1 статті 27 ЦПК України, тобто за місцем проживання відповідачів.

Проте, судом було встановлено, що останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 та зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 знаходяться в різних місцях.

Частиною 9 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до частини 15 цієї статті позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Отже, частини 9, 15 статті 28 ЦПК України визначають підсудність справ за вибором позивача.

Оскільки позивач обрав підсудність за місцем проживання відповідачів, зважаючи на відоме позивачу місце проживання відповідачів, але судом було встановлено, що останнє відоме зареєстроване місце проживання одного з них відповідача ОСОБА_1 знаходиться на території, яка віднесена до юрисдикції Славутицького міського суду Київської області, то вважаю, що позовна заява може бути підсудна цьому суду.

Проте, позовну заяву належить залишити без руху з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

У позовній заяві зазначено ціну позову- 1956,99 доларів США (еквівалент за курсом НБУ 36,5686, встановлений для визначення судового збору, 71 564,38 гривень). Проте у позовній заяві не зазначено дату здійснення розрахунок ціни позову. Водночас до позовної заяви додано платіжне доручення від 03.03.2023 №8675 про сплату судового збору на суму 2 684,00 гривні. Крім того, до позовної заяви не додано документу на підтвердження офіційного курсу гривні до іноземної валюти долару США, встановленого Національним банком України станом на дату сплати судового збору. За таких обставин позовна заява не відповідає вимогам пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у позовній заяві позивач зазначає, що станом на дату подання позову не виконано рішення Славутицького міського суду Київської області від 05 травня 2011 року у справі №2-255/11, за невиконання якого просить стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України. Проте всупереч пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України не зазначає доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом частин 1, 2 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, які подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

До позовної заяви додано копію рішення Славутицького міського суду Київської області від 05 травня 2011 року у цивільній справі №2-255/11 (провадження №2/1023/4936/11). Проте вказане судове рішення виготовлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, без ідентифікації учасників справи, та відмітки про набрання ним законної сили. Крім того, текст договору купівлі-продажу прав вимоги №1517/К від 14.06.2019 з додатком, який доданий до позовної заяви, неможливо прочитати через неякісне його відтворення при копіюванні. Таким чином, позовна заява не відповідає вимогам частини 5 статті 177 ЦПК України.

Крім того, всупереч пункту 8 частини 3 статті 175 ЦПК України, який передбачає, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви, позивач не зазначає у позовній заяві щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Ураховуючи викладене, позивачу необхідно усунути вказані недоліки шляхом надання до суду позовної заяви у новій редакції, яка відповідатиме вимогам статей 175-177 ЦПК України, із зазначенням дати проведення розрахунку ціни позову з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти- долару США, встановленого Національним банком України станом на день сплати судового збору (03.03.2023), з наданням доказів, що підтверджують офіційний курс валют, встановлений Національним банком України на визначену дату; наданням належним чином завіреної копії рішення Славутицького міського суду Київської області від 05 травня 2011 року у цивільній справі №2-255/11( провадження №2/1023/4936/11), із зазначенням повного найменування учасників справи, відміткою про набрання ним законної сили; належним чином завіреної якісної копії договору купівлі-продажу прав вимоги №1517/К від 14.06.2019 з додатком; зазначенням у позовній заяві доказів, що підтверджують обставини невиконання вказаного рішення суду станом на дату подання позову та щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як зазначено у частині 2 цієї статті, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних необхідно залишити без руху та надати позивачеві строк десять днів для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтею 185 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних залишити без руху та надати позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Попередити позивача, якщо недоліки будуть усунуті в установлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві для виконання.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 14 квітня 2023 року.

Суддя Н. С. Бабич