Номер провадження: 22-ц/813/4280/23
Справа № 509/3279/22
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Проскуріної Н.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 ,

на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 листопада 2022 року, ухвалене судом у складі судді Кириченко П.Л.,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначила, що 03.10.2014 року уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Від шлюбу мають малолітнього доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сумісне життя з відповідачем не склалося, через суттєві розбіжності та непорозуміння, викликані протилежними поглядами на життя та обов`язки подружжя.

ОСОБА_1 просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2064. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.11.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Суд розірвав шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2064, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.10.2014 року. Судом першої інстанції вирішено питання про стягнення судових витрат.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу та примирення неможливе.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 листопада 2022 року, та постановити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач надав клопотання про надання сторонам строку для примирення 6 місяців.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухвалені рішення судом не було враховано, що на момент розгляду справи сторони проживали разом, вели спільне господарство, приймали участь у вихованні дитини, мали стосунки притаманні подружжю. Послався на не з`ясування судом першої інстанції часу припинення шлюбних відносин, та не сприяння суду у примиренні сторін.

Відповідач зазначає, що про розгляд справи не був повідомлений, 17.09.2022 року залишив територію України, повісток не отримував.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.01.2023 року ОСОБА_1 роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 10.01.2023 року про відкриття апеляційного провадження у справі та апеляційну скаргу ОСОБА_1 отримала 11.01.2023 року, шляхом доставлення на електронну пошту, зазначену у позовній заяві, про що свідчить довідка.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про розгляд справи. Посилалась на те, що примушування до збереження шлюбу є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Копію ухвали Одеського апеляційного суду від 10.01.2023 року про відкриття апеляційного провадження у справі представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 отримав 11.01.2023 року, шляхом доставлення на електронну пошту, зазначену у позовній заяві та з якої представником на адресу апеляційного суду направлялися документи, що підтверджується довідкою.

Відповідачем надана до суду відповідь на відзив, в якій він заявив клопотання про витребування доказів та надання часу на примирення.

Позивачем надано заперечення на відповідь на відзив, в кому просить у задоволенні клопотань про витребування доказів та надання часу на примирення відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 травня 2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Позивач та відповідач в судове засіданні не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 та ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 апеляційну скаргу просила залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення судової-повістки повідомлення до електронного кабінету 03.04.2023 року.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходи з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу та примирення неможливе, тому дійшов висновку, що позов про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем підлягає задоволенню.

Вказані обставини та висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 03.10.2014 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2064, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.10.2014 року

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявляючи клопотання про примирення відповідач послався на те, що на його переконання, усі рішення позивача є суто емоційними, та прийнятими під тиском третіх осіб, тому на його думку час на примирення дасть змогу особисто поспілкуватись та з`ясувати чи дійсно примирення неможливе.

Звертаючись до суду із позовом позивачка зазначала, що відсутні будь-які можливості на відновлення шлюбу і просила його розірвати.

Під час апеляційного розгляду позивач неодноразово у своїх заявах по суті справи зазначала, що категорично незгодна на примиренням, надання якого суперечитиме ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України, просила у задоволенні вказаного клопотання відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 травня 2023 року відмовлено ОСОБА_2 надання строку для примирення.

З наданих сторонами заяв по суті справи колегія суддів вбачає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем не надано. Факт його виїзду закордон, доводи про спільне перебування на території Германії та продовження спілкування з позивачем як не підтверджуються належними та допустимими доказами, так і не можуть свідчити про наявність між сторонами відносин притаманних подружжю.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неповно з`ясував обставини справи не встановив обставин та час припинення шлюбу, колегія суддів відхиляє, зважаючи на те, що судом вірно встановлено факт припинення між сторонами шлюбних відносин.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що судом порушено норми процесуального права, а саме суд мав ухвалити заочне рішення, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК Украйни суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку, що для ухвалення судом першої інстанції заочного рішення повинні існувати одночасно всі умови, визначені ч. 1 ст. 280 ЦПК Укрїни.

Матеріали справи не містять доказів згоди позивача на ухвалення заочного рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції за наведених обставин та враховуючи відсутність згоди позивача на ухвалення заочного рішення, розглянув справу у відповідності до вимог закону.

Посилання відповідача на те, що повістку він не отримував, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-номер 865) по справі № 509/3279/22 Овідіопольським районним судом Одеської області на адресу ОСОБА_2 направлялась судова повістка, яка отримана 24.09.2022 року.

Зважаючи на зміст вказаного положення ст. 130 ЦПК України, доводи відповідача з приводу неможливості отримання судової повістки у зв`язку з перебуванням за кордоном не спростовують факт належного повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

При цьому колегія суддів враховує пояснення самого відповідача щодо отримання матір`ю відповідача копії оскаржуваного рішення за адресою відповідача.

Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховуючи, що позивачка категорично заперечує проти примирення з відповідачем та ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), зважаючи на незмінну позицію позивача щодо примирення сторін протягом строку з часу подання позовної заяви та до винесення постанови Одеським апеляційним судом, вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 листопада 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 травня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов