Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/949/23
Провадження № 2/494/344/23
06.06.2023 р м. Березівка
Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами справи №494/949/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу майна недійсним та встановлення права власності на майно -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу майна недійсним та встановлення права власності на майно.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана для розгляду судді Римар І.А.
Ознайомившись із змістом позовної заяви та додатками до неї, суд доходить висновку, що заява не відповідає вимогам Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з наступних підстав.
Згідно статті 175 ЦПК України передбачено наступне: Позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Як вбачається з цивільного позову, остання просить визнати договір купівлі продажу, укладений від жовтня 2003 року недійсним, проте який саме у позовних вимогах не вказує.
Окрім цього, просить встановити право приватної власності на будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 10,33 га.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивач взагалі не надала оцінку нерухомого майна та не надала доказів саме такої ціни позову, що в свою чергу унеможливлює перевірити правильність ціни позову.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20від 22.12.1995року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.
Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, ринкова вартість це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.
За статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»№ 2658-IIIвід 12.07.2001року незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.
Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна
Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду, на яке позивач просить визнати право власності та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).
Однак, позивач взагалі не надав до суду доказів оцінки вказаного в позові нерухомого майна.
Проте, будь-яких доказів щодо вищевказаного майна без належного ідентифікаці, іх вартість та те, що воно взагалі належить подружжю, позивачем не надано. Водночас, у вимогах ставить питання про витребування з відповідача документів на придбання транспортного засобу Вольксваген Транспортер та Тойота, та яке відношення до розподілу заявленого у вимогах майна дані документи, - не вказує та не обґрунтовує.
Разом з цим, позивач визначив ціну позову 1 291 000 грн. та взагалі не сплатив судового збору. Також, позивач зазначив, що подав клопотання про відстрочення або розстрочення, звільнення від сплати судового збору, яке взагалі не підписано та не містить додатків, про що складено відповідний Акт від 05.06.2023 року.
Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові Пленуму№10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначив, що судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у звязку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у звязку з вирішенням конкретної справи.Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя№R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року№3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.
Постановою, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно доЗакону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір»тастатті 82 ЦПК України, п. 29 Постанови передбачено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зістаттею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Проте жодних доказів позивачем на обгрунтування свого клопотання не надано, а тому підстав для задоволення клопотання відсутні.
Більш того , даний позов містить численні виправлення та закреслення у додатках, що в свою чергу свідчить про неналежне оформлення позовної заяви для подачі до суду.
Частиною першою ст. 177 ЦПК України встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Разом з цим, у супереч ч.1 ст.177 цього кодексу до позовної заяви подана лише її копія без відповідних додатків. Більш того, ксерокопії поданих документів, взагалі не засвідчені позивачем.
Вказані недоліки перешкоджають продовженню розгляду справи по суті.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, не надання ціни позову згідно оцінки, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.
Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, усуне недоліки, вказані в ухвалі, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених судом.
Позивачу необхідно, належним чином оформити та подати позовну заяву з копіями усіх документів відповідно до кількості учасників по справі (без виправлень та закреслень) та належним обґрунтуванням вимог на підставі цих доказів. Визначити ціну позову з урахуванням надання доказів оцінки майна, яке підлягає поділу між подружжям та сплатити судовий збір за кожну вимогу у розмірі визначеному Законом України «про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, визнання договору купівлі-продажу майна недійсним та встановлення права власності на майно - залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.
Роз`яснити, що у разі якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.
Копію ухвали направити позивачу.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар