КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 752/7944/22

номер провадження №22-ц/824/5820/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року /суддя Машкевич К.В./

у справі за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за актом про порушення в розмірі 24782,46 грн та витрати по оплаті судового збору в сумі 2481,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за не обліковану електричну енергію за актом про порушення №050375 від 29.01.2019 року в сумі 24782,46 грн та судовий збір в сумі 2481,00 грн. /а.с. 84-93/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позову.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що прилад обліку САЕ-5030 № 20539986 встановлено в коридорі поверху. Фізичного доступу до приладу обліку відповідач не має, так як прилад знаходиться разом з іншими лічильниками сусідів по поверху в замкненому на ключ залізному коробі, який вмонтовано в стіну будинку. Тобто відповідач ніяким чином не міг здійснити самовільне відкриття чи злам коробу, розпломбувати і запломбовано пломби і здійснити якесь підключення у стіні, де сховані кабелі. Окремо вказувала, що спірний Акт про порушення складено заінтересованими свідками, з якими у них конфлікт. Позивачем до суду не було надано ані фото-, ані відеодоказів того, як саме виглядало «несанкціоноване позаоблікове підключення» до мережі. Тобто, взагалі немає підтвердження самого порушення на підставі якого складався акт № 050375 від 29.01.2019 року. Окремо вказувала, що справа повинна була розглядатись у порядку загального провадження з огляду на її важливість для сторін та необхідність встановлення обставин справи. Також вказувала, що позивачем порушено строк позовної давності, комісія прийняла рішення 13.03.2019 р., позивач звернувся до суду 30.06.2022 р., тобто з пропуском трьохрічного строку позовної давності. За висновками ВП ВС в справі №712/8916/17 від 07.07.2020 р., до спірних відносин інститут переривання позовної давності не застосовується.

Позивач про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог з огляду на пропуск строку позовної давності, на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Товариство є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, в тому числі і в частині використання ліцензій та тарифів виданих та встановлених для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Правовідносини з постачання електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 р. (далі Правила), і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживача Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року №562.

Встановлено, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «ДТЕК Київські електромережі».

П.п. 8.2.5. ПРРЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

У п.п. 8.2.6. ПРРЕЕ зазначено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії.

Встановлено, що 29.01.2019 за адресою АДРЕСА_1 , в ході обстеження приладу обліку електроенергії представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» було виявлено порушення: п.5.5.5 ПРРЕЕ - самовільне підключення електроустановок струмоприймачів до електричної мережі, поза розрахунковим приладом обліку. Самовільне підключення виконано відкритим способом.

На підставі виявленого порушення, на місці виявлення порушення, а саме АДРЕСА_1 , було складено акт про порушення № 050375 від 29.01.2019 року.

Зазначений Акт підписано трьома уповноваженими представниками Товариства, мешканцем даного будинку (свідок) ОСОБА_3 та головою комісії ОСББ Поздняковим О.А., що зазначено в акті про порушення №050375 від 29.01.2019.

Таким чином, Акт про порушення № 050375 від 29.01.2019 є дійсним та таким, що складений відповідно до п. 8.2.5. ПРРЕЕ (в редакції на час виявлення порушення) та діючого законодавства України.

Вбачається, що Акт про порушення № 050375 від 29.01.2019 було направлено відповідачу разом з запрошенням на засідання комісії №2/02/4-177 від 04.02.2019 на адресу АДРЕСА_1 . Проте, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення, відповідачем не було отримано зазначене запрошення та його було повернуто за закінченням терміну зберігання.

13.03.2019 року відбулося засідання комісії з розгляду Акта про порушень №050375 від 29.01.2019 року.

На засіданні комісії було вирішено провести розрахунок обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕЕН (ПРРЕЕ) за період з 08.12.2018 по 29.01.2019 (дату усунення порушення) відповідно п. 3.5 Методики, за формулою (2.7). Нарахована сума склала 24782,46 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості.

Згідно наявного в матеріалах справи Акту про порушення №050375 від 29.01.2019, на схемі електропостачання споживача вказано де саме виконано позаоблікове підключення (на схемі позначено А1, В1, С1). Таким чином доводи відповідача про відсутність підтвердження самого порушення на підставі якого складався акт № 050375 від 29.01.2019 спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства і відповідно до п. 1 ст. 625 зазначеного Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Вбачається, що позивачем на адресу відповідача був направлений лист від 13.03.2019 про необхідність оплати вартості необлікованої електричної енергії згідно Акту про порушення № 050375 від 29.01.2019 року в сумі 24782,46 грн, проте такий лист був залишений відповідачем без реагування.

Відповідно до п. 8.2.7 Правил спірні питання, які виникають між сторонами при за складанні акту про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Вбачається, що відповідач має заборгованість за необліковану електричну енергію згідно акту про порушення №050375 від 29.01.2019 року в сумі 24782,46 грн, яку станом на даний час відповідачем не сплачено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо законності та обґрунтованості заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних доказів та неможливості споживання не облікованої енергії, апеляційним судом відхиляються з огляду на їх недоведеність.

Водночас, представником відповідача було подано до суду заяву про застосування строків позовної давності.

Судом встановлено, що в червні 2020 року ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» було подано до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за недообліковану електричну енергію з ОСОБА_1 02.07.2020 Голосіївським районним судом м. Києва був виданий судовий наказ у справі за заявою ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за недообліковану електричну енергію за актом порушень №050375 від 29.01.2019 року в розмірі 24 782,46 гривень та судових витрат. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2020 у справі №752/12447/20 було скасовано судовий наказ від 02.07.2020.

11.07.2022 ПРАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулось із цією позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за недообліковану електричну енергію.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Враховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності, що також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладених у постанові № 61-3144св18 від 21 березня 2018 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновків, що позивачем не було пропущено строк позовної давності, так як позовну заяву було подану до спливу строку позовної давності, після скасування судового наказу у межах строку наданого для захисту порушеного права в судовому порядку.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, Постановою ВП ВС від 07.07.2020 по справі № 712/8916/17, яка не була врахована судом першої інстанції зроблено такі висновки.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина друга статті 95 ЦПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, частина друга статті 160 ЦПК України у редакції, чинній з тієї дати).

Як встановлено судом, до звернення з позовом, позивач у червні 2020 року подав до суду заяву про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачки заборгованості за актом порушень від 29.01.2019 р., 05.10.2020 р. судовий наказ скасовано і 06.07.2022 р. позивач звернувся з позовом /а.с. 32/.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною.

На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 523/10225/15-ц, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі N 640/2704/16-ц і Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 травня 2018 року у справі N 903/509/17). Новий перебіг позовної давності (після його переривання) починається наступного дня після пред`явлення позову (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року у справі N 663/2070/15-ц).

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі N6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі N 6-931цс15, та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі N 216/5756/15-ц, про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності.

З огляду на викладені обставини справи та те, що за актом порушень від 29.01.2019 р., 06.07.2022 р. позивач звернувся з позовом /а.с. 32/, хоча трьохрічний строк позовної давності сплив 29.01.2022 р., апеляційний суд вважає за можливе задовольнити заяву про застосування строку позовної давності та відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з його пропуском.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати. Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, позов є обґрунтованим, водночас, відмовлено у зв`язку зі строком позовної давності, з приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» підлягає стягненню половина сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції - 1860, 75 грн. За розгляд справи в суді першої інстанції, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 264, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року - задовольнити частково

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року - скасувати.

У позові приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Стягнути з приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» // на користь ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_1 / 1860, 75 /одну тисячу вісімсот шістдесят гривень сімдесят п`ять копійок/ грн.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: