Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1428/23
Провадження №: 2/332/701/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Петракей Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання неповнолітньою дитини з батьком та припинення стягнення аліментів.
Позивач звернувся до суду з уточненим позовом (а.с.35-36) до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання неповнолітньою дитини з батьком та припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що від шлюбу з відповідачкою, який розірвано рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 року, сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2019 року визначено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення старшою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, починаючи стягнення з дати пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 21.03.2019 року . Після досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Однак, ще до розірвання шлюбу за домовленістю сторін донька ОСОБА_3 проживала разом із позивачем, а молодший син ОСОБА_4 проживав разом із відповідачкою. Наголошує, що донька сама вирішила проживати разом із батьком. Позивач стверджує, що він повністю утримує доньку, забезпечує її всім необхідним, донька має окрему кімнату та всі необхідні побутові умови для проживання. За таких підстав, просить суд встановити факт проживання старшої доньки разом із ним, та припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача з урахуванням того, що старша донька проживає разом із ним, а отже стягнення аліментів за рішенням суду на одну дитину не може бути в частці 1/3 від доходу, тому вважає доцільним продовжувати стягувати з нього на користь відповідача аліменти та утримання ОСОБА_4 , який проживає із відповідачкою у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Суду пояснив, що ще до розірвання шлюбу за домовленістю сторін старша донька ОСОБА_3 проживала разом із ним, а молодший син ОСОБА_4 проживав разом із відповідачкою. Так, відповідач проживає у однокімнатній квартирі з молодшим сином сторін ОСОБА_4 , з чоловіком та дитиною від цього чоловіка. Позивач наголосив, що він повністю утримує доньку, забезпечує його всім необхідним, донька має окрему кімнату та всі необхідні побутові умови для проживання і навчається у АДРЕСА_1 учнів до навчального закладу доправляє шкільний автобус. Стверджує, що донька сама вирішила проживати разом із ним. Додав, що він має роботу, самостійний дохід і постійне місце проживання, де проживає з дружиною та донькою. З донькою вона має гарні відносини.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 18.08.2023 року. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань до суду від відповідача не надходило.
У судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що вона є родичкою і ій достеменно відомо про те, що ОСОБА_1 після розлучення з ОСОБА_2 проживає разом із своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_3 від першого шлюбу та дружиною, а колишня дружина ОСОБА_1 . ОСОБА_2 проживає окремо від них із малолітнім сином.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що від шлюбу, який розірвано рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2019 року (а.с. 7-8, 8 зворот), сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2019 року визначено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення старшою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, починаючи стягнення з дати пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 21.03.2019 року . Після досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6,6 зворот.).
Відповідно до копії довідки № 3 від 10.03.2023 року виданої керівником органу самоорганізації населення № 045 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4). За цією ж адресою проживає і позивач.
Згідно копії характеристики виданої директором та класним керівником ОЗО Матвіївський ЗНВК «Всесвіт» МСР ОСОБА_3 навчається в комплексі з першого класу. Зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. До навчання ставиться відповідально. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Виявляє здібності до вивчення предметів гуманітарного циклу. Домашні завдання виконує старанно і систематично. Має добрий загальний розвиток. Гарно малює, відвідувала гурток «Петриківського розпису». Приймає участь в різноманітних конкурсах, акціях, виховних заходах. Батьки ОСОБА_6 розлучені. Дівчина проживає з батьком та його новою дружиною, які приділяють належну увагу вихованню доньки, беруть активну участь у шкільному житті дитини. Постійно підтримують зв`язок з класним керівником, завжди в курсі справ. Мати ОСОБА_6 в шкільному житті доньки участі не приймає. Дана до виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Користується повагою серед учнів класу (а.с.9).
Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до ч.3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що вона є родичкою і ій достеменно відомо про те, що ОСОБА_1 після розлучення з ОСОБА_2 проживає разом із своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_3 від першого шлюбу та дружиною, а колишня дружина ОСОБА_1 . ОСОБА_2 проживає окремо від них із малолітнім сином.
Отже, відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, про достатність підстав для встановлення вказаного юридичного факту.
Разом із цим, суд вирішуючи позовну вимогу про припинення стягнення аліментів, дійшов до висновку про її задоволення з огляду на наступне.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.
Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.
Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.
Так, під час судового розгляду позивачем доведено факт проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним, та її перебування на його утриманні, що на переконання суду свідчить про зміну сімейного стану позивача, який зумовлює припинення сплати позивачем аліментів на користь відповідача в розумінні ст. 273 ЦПК України.
Відповідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).
З огляду на наведені вище обставини, приймаючи доведений позивачем факт проживання старшої доньки із ним, яка перебуває на його утриманні, внаслідок чого змінився його сімейний стан, та проживання його молодшого сина разом із матір`ю, відповідачкою по справі, з урахуванням інтересів обох дітей, суд вважає доцільним припинити стягнення аліментів, визначених рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2019 року в частині стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та водночас продовжити стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів та утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, після набрання даним рішенням суду законної сили.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
За таких підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги є мотивованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 280-284, 288 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання неповнолітньою дитини з батьком та припинення стягнення аліментів задовольнити.
Встановити факт проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Припинити стягнення аліментів, визначених рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2019 року по справі № 332/1041/19 (провадження № 2/332/924/19) в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Продовжити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів та утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, після набрання даним рішенням суду законної сили.
Виконавчий лист виданий на виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя у справі № 332/1041/19 (провадження № 2/332/924/19) від 22 липня 2019 року про стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення старшою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття та після досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття відкликати, після набрання даним рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН суду не відомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.В. Марченко