Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/245/22
Провадження №: 2/332/38/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс банк», ОСОБА_2 третя особа: Державний реєстратор Ільющенков Сергій Олександрович виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про скасування державної реєстрації права власності на квартиру.

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2022 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи Державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області - Ільющенков Сергій Олександрович, ОСОБА_2 про припинення права власності на квартиру.

19.01.2022 відкрите загальне позовне провадження за указаною позовною заявою (а.с.34)

11.03.2022 відповідач надав відзив на позовну заяву про припинення права власності на квартиру.

24.10.2022 ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги просила скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру та поновити право власності за ОСОБА_2 (а.с.101)

13.12.2022 ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та також у зв*язку зі зміною назви відповідачем АТ «Альфа-банк» , пред*явила позов до АТ «Сенс Банк» (а.с. 119) В обґрунтування позову зазначила, що :

31.10.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - позивачем по справі, було укладено шлюб.

24.07.2008 року під час шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_2 , було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 40,8 кв.м., житловою 26,7 кв.м. (номер об`єкта в РПВН 23883864).

ОСОБА_2 , уклав Договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Унікредит Банк») (, місце реєстрації: 43016, Волинська область, м. Луцьк, вул. Данила Галицького, буд. № 14, МФО 303536 про іпотечний кредит № MRTG 75, відповідно до якого було надано кредит у сумі - 30 000 доларів США на строк до 24 липня 2038 року зі сплатою 12,4% річних з цільовим призначенням на придбання нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 загальною площею 40,8 кв.м., житловою 26,7 кв.м. (номер об`єкта в РПВН 23883864).

В якості забезпечення належного виконання умов Кредитного договору між ОСОБА_2 та ТОВ «Унікредит Банк» було укладено Іпотечний договір № MRTG 05/S від року посвідчений Байрамовою О.М., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстраційним № 985.

21.11.2011 року на підставі Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя шлюб між ОСОБА_2 , та ОСОБА_5 , було розірвано.

Державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області - Ільющенковим Сергієм Олександровичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45922784 від 13.03.2019(10:32:00), на підставі Іпотечного договору № MRTG 75/S, серія та номер: 985, виданий 24.07.2008, видавник: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального Байрамовою О.М., за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», код ЄРДПОУ: 00039019 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101, квартира в будинку літ. А, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 40,8 кв. м., житловою площею 26,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (номер об`єкта в РПВН 23883864).

13.03.2019 р. здійснено звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом набуття АТ „Укрсоцбанк" права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», вчинене державним реєстратором Ільющенковим С.О. виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Між тим, станом на 13.03.2019 р. діяв Закон України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", № 1304-VІІ від 03 червня 2014 року, який набув чинності в 2014 р. (далі за текстом: Закон № 1304-VII).

В п. 1 Закону № 1304-УІІ зазначено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/ або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Установлений Законом № 1304-VІІ мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника).

Приписами Закону № 1304-VІІ заборонено звертати стягнення у позасудовому порядку, в тому числі на підставі ст.ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», на зазначене в законі іпотечне житло. Закон № 1304-VІІ діяв до 21.10.2020 року.

Зазаначений в іпотечному договорі від 24.07.2008 р. предмет іпотеки: квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40,8 м2, житловою площею 26,7 м2, підпадає під дію Закону № 1304-УІІ, оскільки станом на 13.03.2019 р виступала предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовувалась і використовується дотепер, як місце постійного проживання сім 'ї позичальника та іпотекодавця і малолітньої дитини, загальна площа квартири становить 40,8 м2 і не перевищує 140 м2, іншого житла вони не мали і не мають.

Тому АТ „Укрсоцбанк" не мало законних підстав 13.03.2019 р. звертати стягнення на вказану квартиру, як предмет іпотеки, для задоволення своїх вимог за кредитним договором, а державний реєстратор не мав законних прав реєструвати власником квартири АТ„Укрсоцбанк". ОСОБА_1 просить скасувати (припинити) державну реєстрацію права власності АТ „Укрсоцбанк", ЄДРПОУ 0039019, на нерухоме майно- на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєструвати право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру.

У зв*язку зі зміною позовних вимог представник відповідача АТ «Сенс Банк» надав додаткові пояснення (а.с.158) в яких зазначив, що постановою Касаційного цивільного суду від 31.08.2022 року у справі № 332/4600/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича. Акціонерного товариства «Альфа - Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 , суб`єкт державної реєстрації прав Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області про визнання незаконною державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна та скасування рішення про державну реєстрацію права власності встановлено наступне :

«Після розірвання шлюбу режим спільного сумісного майна щодо зазначеної квартири не припинився. Зважаючи на те. що зазначена квартира є предметом іпотеки за укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «УніКредит Банк» іпотечним договором від 24 липня 2008 року, позивач як співвласник має право на звернення до суду з позовом, якщо вважає її право порушеним. З огляду на наведене, посилання апеляційного суду на те, що ОСОБА_1 не має права на оскарження рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на спірне нерухоме майно є помилковими. Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 не с стороною іпотечного договору, в іпотекодержателя не існувало обов`язку направляти їй на виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» повідомлення про усунення порушень основного зобов`язання. Посилання ОСОБА_1 на те, що вона є іпотекодавцем в силу набуття нею в особисту приватну власність 1/2 частини спірного іпотечного майна на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2012 року у справі № 0809/4384/2012 є неспроможними, оскільки зазначене судове рішення скасовано рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 27 лютого 2013 року. З огляду на наведене, не заслуговують на увагу її твердження про застосування апеляційним судом до спірних правовідносин статті 37 Закону України «Про іпотеку» без урахування частин першої-другої статті 23 Закону України «Про іпотеку», а також правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 522/17048/15-й, від 26 травня 2021 року у справі № 381/979/15-цт

Відтак посилання Позивача на порушення Банком положень п. 61 Порядку вчинення

реєстраційних дій в частині не направлення їй вимоги та усунення порушень є помилковими.

Банк направив вимогу Іпотекодержателю, яку той особисто отримав»

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого передано в іпотеку банку квартиру.

Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, шо укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного, побутового. Позивач надавала згоду ОСОБА_6 на укладення договору іпотеки, що не заперечується позивачем, однак вищезазначене не робить останню ні як Іпотекодавцем, ні співвласником нерухомого майна, що перебуває в іпотеці.

Матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності будь-яких заперечень з боку позивача у відповідь на надіслану відповідачем вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 1 Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" встановлено, що дія закону розповсюджується у випадку, якщо таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна.

Позивач не є Іпотекодержателем чи позичальником за договором, що встановлено рішенням Верховного Суду в постанові від 31.08.2022 . Посилання ОСОБА_1 на те, що вона є іпотекодавцем в силу набуття нею в особисту приватну власність 1/2 частини спірного іпотечного майна на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2012 року у справі № 0809/4384 2 є неспроможними, оскільки зазначене судове рішення скасовано рішенням Запорізького апеляційного суду від 27.02.2013.

30.03.2023 підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду.

02.06.2023 в судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Железняк В.К. просив виключити з кола третіх осіб ОСОБА_2 , та залучити його в якості співвідповідача, про що було винесено ухвалу суду. У зв*язку з цим згідно вимог ст. 51 ч.4 ЦПК України розгляд справи розпочався спочатку.

19.07.2023 закрито підготовче провадження по цій цивільній справі та справу призначено до судового розгляду.(а.с.237)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Железняк В.К. позов підтримав, позовні вимоги просили задовольнити, посилаючись на викладені в уточненій позовній заяві обставини.

Представник відповідача АТ «Сенс Банк» - Ременюк Т.О. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог про реєстрацію за ним права власності заперечував, суду пояснив, що 11 років в спірній квартирі не проживає, доступу туди не має. В разі якщо за ним буде поновлено реєстрацію права власності на квартиру, йому потрібно буде нести витрати на утримання квартири. Також він зазначив, що його колишня дружина має спадок, вона отримала у спадщину будинок, але не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, тому фактично в неї є інше житло.

Державний реєстратор виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області - Ільющенков Сергій Олександрович в судове засідання не з*явився, про розгляд справи повідомлений.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом установлено, та вбачається з рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27.02.2013 (а.с.164) та Постанови Верховного суду від 31.08.2022 (а.с.168) , що 31.10.1998 року між ОСОБА_2 - третьою особою по цій справі та ОСОБА_3 - позивачем по справі було укладено шлюб, який розірвано 09.11.2011року.

24.07.2008 року під час шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_2 , було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 40,8 кв.м., житловою 26,7 кв.м. (номер об`єкта в РПВН 23883864), що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири посвідчений Байрамовою О.М. , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за реєстраційним № 982 . Договір купівлі продажу було оформлено на ОСОБА_2

24.07.2008 року між ТОВ «Унікредіт Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір про іпотечний кредит. (а.с.15-20)

Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору кредит було надано для придбання квартири АДРЕСА_1 .

24.07.2008 року між тими ж сторонами було укладено договір іпотеки № МІТГС- 75, відповідно до умов якого ОСОБА_2 в рамках забезпечення виконання забов*язання умов за кредитним договором було надано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджено Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 27.02.2013 (а.с.164) та Постановою Верховного суду від 31.08.2022 (а.с.168)

Згідно рішення Апеляційного суду Запорізької області від 27.02.2013 встановлено, що «З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2008 року, перед укладанням договору купівлі-продажу спірної квартири, ОСОБА_2 , за згодою ОСОБА_9 отримав у ПАТ «УніКредіт Банк» іпотечний кредит в розмірі 30000 доларів США для придбання квартири АДРЕСА_1 . При цьому ОСОБА_5 за нотаріально посвідченою заявою від 24.08.2008 року дала згоду чоловіку ОСОБА_2 на купівлю зазначеної квартири. Вказана квартира , також за згодою ОСОБА_5 була передана в іпотеку Банку». (а.с. 164,168)

Кредитний договір та договір іпотеки було укладено з ТОВ «Унікредіт Банк».

Однак, в подальшому АТ «Укрсоцбанк», який став правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк», який в свою чергу є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «УніКредіт Банк» (на підставі статуту ПАТ «Укрсоцбанк».

Також, 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа -Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15.10.2019 року.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від

року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів З.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.(а.с. 174-175).

Згідно п. 1 Передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15.10.2019 року. 01.12.2022 АТ «Альфа - банк» змінила назву на АТ «Сенс Банк». (а.с.115)

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 31.08.2022 року у справі № 332/4600/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенкова Сергія Олександровича. Акціонерного товариства «Альфа - Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6 , Суб`єкт державної реєстрації прав Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області про визнання незаконною державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна та скасування рішення про державну реєстрацію права власності встановлено наступне :

«Після розірвання шлюбу режим спільного сумісного майна щодо зазначеної квартири не припинився. Зважаючи на те. що зазначена квартира є предметом іпотеки за укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ «УніКредит Банк» іпотечним договором від 24 липня 2008 року, позивач як співвласник має право на звернення до суду з позовом, якщо вважає її право порушеним. З огляду на наведене, посилання апеляційного суду на те, що ОСОБА_1 не має права на оскарження рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на спірне нерухоме майно є помилковими. Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 не с стороною іпотечного договору, в іпотекодержателя не існувало обов`язку направляти їй на виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» повідомлення про усунення порушень основного зобов`язання. Посилання ОСОБА_1 на те, що вона є іпотекодавцем в силу набуття нею в особисту приватну власність 1/2 частини спірного іпотечного майна на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2012 року у справі № 0809/4384/2012 є неспроможними, оскільки зазначене судове рішення скасовано рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 27 лютого 2013 року. З огляду на наведене, не заслуговують на увагу її твердження про застосування апеляційним судом до спірних правовідносин статті 37 Закону України «Про іпотеку» без урахування частин першої-другої статті 23 Закону України «Про іпотеку», а також правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 522/17048/15-й, від 26 травня 2021 року у справі № 381/979/15-цт.

Відтак посилання Позивача на порушення Банком положень п. 61 Порядку вчинення

реєстраційних дій в частині не направлення їй вимоги та усунення порушень є помилковими.

Таким чином Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 31.08.2022 року у справі № 332/4600/19 встановлено. що ОСОБА_1 за результатом укладення договорів є співвласником квартири АДРЕСА_1 , а не позичальником.

Відповідно до пункту 1 Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" встановлено, що дія закону розповсюджується у випадку, якщо таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна. Позичальником за кредитним договором є відповідач ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , який згідно довідки у спірній квартирі не проживає та знятий з реєстрації з 17.09.2014 року , та зареєстрований у б. АДРЕСА_3 . (а.с.225) ОСОБА_2 має інше житло та не використовує спірну квартиру як місце свого постійного проживання більше 11 років. А тому дія Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не може бути застосована до позичальника ОСОБА_2 , а позовні вимоги поновлення реєстрації за ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 не є позичальником/ іпотекодержателем за договором, а є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що встановлено рішенням Верховного Суду в постанові від 31.08.2022, а тому положення Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не можуть бути застосовані у відношенні ОСОБА_1 .

Таким чином суд вважає позовні вимоги такими що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс банк», ОСОБА_2 третя особа: Державний реєстратор Ільющенков Сергій Олександрович виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про скасування державної реєстрації права власності на квартиру - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко