Справа № 544/1583/22
№ 2-др/544/7/23
31 травня 2023 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Сайко О.О.,
за участі секретаря Костенко Т.В.,
представника позивача адвоката Бондаренко О.В.,
розглянувши в залі суду м. Пирятин по вул.Соборна,41, заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл майна,
Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 квітня 2023 року у справі №544/1583/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл майна, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: шафа в прихожу вартістю 1500 гривень; сервант - 1500 гривень; шафа в залі кімнаті - 1200 гривень; меблі в кухні (стінка) - 4000 гривень; холодильник - 2500 гривень; ванна - 3000 гривень; унітаз - 2000 гривень; пральна машина - 5000 гривень; килим прихожа - 1000 гривень; диван малютка 1000 гривень; стіл кухонний - 1000 гривень; мийка на кухні - 1000 гривень; умивальник в ванній кімнаті - 500 гривень; телевізор - 1500 гривень; бойлер - 2500 гривень; меблі в дитячу кімнату - 10000 гривень; диван - 3600 гривень; шафа книжна - 2000 гривень; килим в залу кімнату - 2500 гривень; ліжко - 4300 гривень; котел - 2370 гривень; килим в спальній кімнаті - 1500 гривень; карнизи - 400 гривень, всього на суму 55870 (п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят) грн.

Виділено із спільної сумісної власності у власність позивача ОСОБА_1 : бойлер вартістю 2500 гривень; меблі в дитячу кімнату - 10000 гривень; диван - 3600 гривень; шафу книжна - 2000 гривень; килим в залу кімнату - 2500 гривень; ліжко - 4300 гривень; котел - 2370 гривень; карнизи - 400 гривень, усього майна на суму 27670 (двадцять сім тисяч шістсот сімдесят) грн.

У власність відповідача ОСОБА_2 виділено із спільної сумісної власності: шафу в прихожу вартістю 1500 гривень; сервант - 1500 гривень; шафу в залі кімнаті - 1200 гривень; меблі в кухні (стінка) - 4000 гривень; холодильник - 2500 гривень; ванна - 3000 гривень; унітаз - 2000 гривень; пральну машину - 5000 гривень; килим прихожа - 1000 гривень; диван малютка 1000 гривень; стіл кухонний - 1000 гривень; мийку на кухні - 1000 гривень; умивальник в ванній кімнаті - 500 гривень; телевізор - 1500 гривень; килим в спальній кімнаті - 1500 гривень; усього майна на суму 28200 (двадцять вісім тисяч двісті) грн.

Стягнуто із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 різницю вартості спільного майна в сумі 265 (двісті шістдесят п`ять) грн.

Вирішено питання судових витрат у частині відшкодування витрат по оплаті судового збору.

19 квітня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Ковтун Микола Васильович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Зазначає, що при винесенні судового рішення не вирішено питання судових витрат у частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки докази понесених відповідачем ОСОБА_2 судових витрат у цій справі подані разом із цією заявою у порядку ст.141 ЦПК України. У зв`язку з викладеним, просить ухвалити додаткове рішення про стягнення на користь відповідача понесених ним судових витрат по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі №544/ 1583/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл майна.

У судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, представник надав суду заяву про проведення судового засідання без їх участі. Викладені в заяві вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Позивач та її представник заперечували проти стягнення на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу. Представник позивача вважає, що відповідач порушив визначений законом порядок вирішення питання про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи. У попередніх заявах, що були подані стороною відповідача до суду, жодних відомостей про попередній розрахунок таких витрат немає.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем та його представником до закінчення судових дебатів суду не надано.

Проте, в судовому засіданні 17 квітня 2023 року представником відповідача в ході судового розгляду було зроблено заяву, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу були подані 19.04.2023. Тому порушень норм процесуального закону при їх поданні судом не встановлено.

Згідно пункту 2 частини 3 статті 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат в додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу.

За приписами до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В матеріалах справи знаходиться ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_2 , виданий адвокатом Ковтуном М.В., що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, від 13.01.2023. На підставі вказаного ордеру представник був залучений судом до розгляду вказаної цивільної справи. Згідно ордеру, він був виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 12.01.2023 (а.с.57).

Водночас, до заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача надав інший договір про надання правової допомоги від 27.12.2022 б/н (а.с.103-105), розрахунок витрат та квитанцію про сплату гонорару згідно цього договору (а.с.102,106).

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимог відповідача ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження цих витрат згідно договору про надання правової допомоги, на підставі якого його представник брав участь у вказаній справі.

Керуючись ст.ст. 81, 137, 141, 263- 265, 270, 352 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні вимог відповідача ОСОБА_2 про стягнення на його користь з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та розподіл майна - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча О.О. Сайко