ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Номер провадження 22-ц/818/879/23
22-ц/818/1020/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2023 року та на додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2023 року у складі судді Подус Г.С. у справі № 638/13931/21 за позовом ОСОБА_1 до Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради про стягнення майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради (далі - СКП «Харківзеленбуд» ХМР) про стягнення майнової та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 10 травня 2021 близько 11-00 години на належний йому автомобіль ChevroletLacetti державний номер знак НОМЕР_1 , який знаходився вздовж проїжджої частини вулиці за адресою місто Харків, вул. Трінклера, будинок 6, впала гілка дерева довжиною 10 м, у зв`язку з чим автомобіль отримав пошкодження.

Після падіння гілки було викликано поліцію за номером 102. Працівниками поліції отримано пояснення у свідків події та проведено огляд місця події, складено протокол.

Вказував, що на СКП «Харківзеленбуд» ХМР покладено обов`язок з утримання зелених насаджень та своєчасного видалення аварійних дерев, який останнім виконувався неналежним чином, у результаті чого пошкоджено автомобіль позивача, тому підприємство має відшкодувати завдану йому шкоду.

Відповідно Звіту про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 358/05-21, складеного 31 травня 2021 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 77 060, 70 грн.

Внаслідок вказаних події позивач був позбавлений можливості експлуатації та використання автомобіля як для особистих цілей, так і робочих цілей. Пошкодженням автомобілю йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінив в 10 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 77 060,70 грн матеріальної шкоди та 10 000 грн моральної шкоди, а також понесені судові витрати.

04 жовтня 2022 року засобами поштового зв`язку СКП «Харківзеленбуд» ХМР подано відзив на позовну заяву, в якій просило позов залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що СКП «Харківзеленбуд» ХМР належним чином виконує свої обов`язки щодо належного утримання майна, яке перебуває на балансі підприємства, у тому числі, зелених насаджень, шляхом щорічного проведення санітарних обрізань сухих гілок дерев, або видалення відповідних дерев у разі їх аварійного стану. При проведенні щорічного обстеження дерев, які знаходяться вздовж проїжджої частини вулиці за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яких зовнішніх ознак аварійності дерева, гілка якого впала на автомобіль позивача або ж самої гілки, що давали б підстави для здійснення санітарного обрізання або видалення дерева виявлено не було.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів розміру спричиненої шкоди.

Долучений позивачем Звіт не може бути визнаний належним та допустимим доказом у цій справі, оскільки надання висновку щодо розміру матеріальних збитків, не передбачено вимогами Закону, а тому знаходиться поза межами компетенції суб`єкта оціночної діяльност.

Єдиним доказом того, що гілка дерева була нібито в стовбурі дерева сухою, є суб`єктивне свідчення ОСОБА_2 щодо стану гілки, яка впала на належний позивачу автомобіль. Інших доказів, які б свідчили про неналежний стан дерева, падінням якого, за твердженням позивача, було спричинено йому шкоду, матеріали справи не містять.

Також, за відсутності протиправної поведінки підприємства моральна (нематеріальна) шкода, якщо і була завдана позивачу, не підлягає відшкодуванню підприємством.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто зі СКП «Харківзеленбуд» ХМР на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 77 060,70 грн, моральну шкоду у розмірі 2270,00 грн, судовий збір у розмірі 1634,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що внаслідок падіння дерева, яке знаходиться на балансі СКП «Харківзеленбуд» ХМР позивачу спричинено матеріальну шкоду, яка підлягає відшкодуванню за рахунок балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою: АДРЕСА_1 . Також, виходячи з обставин справи, характеру та обсягу страждань, яких зазнав ОСОБА_1 , характеру майнових втрат, зокрема, враховуючи тяжкість вимушених змін у його житті, неможливість позивача користуватися належним йому майном, необхідність організації інших способів пересування, суд вважав, що стягнення з СКП «Харківзеленбуд» ХМР на користь позивача 2270,00 грн. (розмір одного прожиткового мінімуму для працездатної особи) моральної шкоди відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості.

27 лютого 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 23 850 грн.

Заява мотивована тим, що розмір вказаних витрат погоджений сторонами, співвідноситься з ціною позову та відповідає Рекомендованим ставкам гонорару, визначених рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21 липня 2021 року № 13/1/7.

СКП «Харківзеленбуд» ХМР заперечувало щодо стягнення вказаних витрат, посилаючись на їх не співмірність, оскільки вартість послуг становить третину ціни позову.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з СКП «Харківзеленбуд» ХМР на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 866,14 грн.

Додаткове рішення мотивовано тим, що позовні вимоги задоволено на загальну суму 79 330,70 грн., а заявлені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 23 850,00 грн у відсотковому співвідношенні до ціни позову становлять 30%, є значно завищеними, а тому суд зменшив заявлену суму до 15 866,14 грн., що складає 20% від присудженої суми до стягнення.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями СКП «Харківзеленбуд» ХМР подало апеляційні скарги, в яких просило рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2023 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2023 року скасувати та залишити позов ОСОБА_1 без задоволення.

Апеляційні скарги мотивовано відсутністю складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінка балансоутримувача цього об`єкта, та причинного зв`язку між шкодою та такою протиправною поведінкою, що виключає підстави для відповідальності та відшкодування шкоди, завданої внаслідок падіння дерева.

Сам по собі факт перебування дерева, як об`єкта благоустрою, на балансі відповідача не може бути безумовною підставою для покладення на останнього цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок падіння дерева.

Позивачем не доведено протиправності, в даному випадку бездіяльності підприємства стосовно обов`язків, передбачених Порядком видалення дерев, кущів, газонів, квітників у населених пунктах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Українивід 01 серпня 2006 року № 1045.

Зазначили про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди. Доводи позивача про неможливість використання автомобіля для особистих та робочих цілей є необгрунтованими, з огляду на відсутність доказів характеру та обсягу страждань та/або немайнових витрат заявника.

Щодо витрат на правничу допомогу, то у позовній заяві позивачем було визначено, що орієнтовний розрахунок понесених судових витрат складає 10 000 грн. Проте судом стягнуто 15 866,14 грн витрат на правову допомогу, що складає 1/5 від усієї суми позову і є неспівмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а також ціною позову.

28 квітня 2023 року через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Шафоростовим В.О. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивовано тим, що СКП «Харківзеленбуд» ХМР не спростовано наявність вини у заподіянні шкоди, оскільки підприємством як відповідальним балансоутримувачем не проведено обстеження дерева у центрі міста Харкова, не було виявлено стан аварійності цього дерева та за результатами обстеження не видалено таке аварійне дерево для запобігання шкоди пішоходам та транспортним засобам.

Шкоду заподіяно 10 травня 2021 року, тому аварійне дерево, як об`єкт благоустрою, повинно було бути виявленим за наслідками загального огляду восени 2020 року, або навесні 2021 року та за для усунення загрози життю і здоров`ю пішоходів та ушкоджень транспортних засобів підлягало обов`язковому видаленню працівниками СКП «Харківзеленбуд» ХМР.

Відсутність звернень громадян чи юридичних осіб щодо необхідності знесення дерева не звільняє відповідача від обов`язку доглядати та видаляти аварійні дерева. СКП «Харківзеленбуд» ХМР є комунальним підприємством, здійснює основний вид діяльності за КВЕД 81.29 Інші види діяльності із прибирання, фінансується за рахунок місцевого бюджету та має в своєму розпорядженні штат кваліфікованих працівників, які спроможні здійснювати видалення дерев (гілок дерев) як ручним способом, так і з використанням спеціальних машин та механізмів.

Відповідачем не наведено жодних об`єктивних обставин того, що падіння дерева на автомобіль відбулося внаслідок злив, ураганів, сильних вітрів. Відповідно до листа Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 10.06.2021 року № 9920-04.2/475 за даними найближчої метеостанції до місця події, близько 11 год. 00 хв. 10 травня 2021 року спостерігалася невелика хмарність, опадів не було, вітер північний 8 м/c, пориви 12 м/с, температура повітря 14 градусів тепла, відносна вологість 29 %.

Такі погодні умови не відноситься ані до небезпечних метеорологічних явищ, ані до небезпечних стихійних явищ.

Звіт про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 358/05-21 від 31.05.2021 року є належним доказом розміру заподіяної шкоди, оскільки його висновки відповідачем не спростовані. З клопотанням про проведення експертизи СКП «Харківзеленбуд» ХМР не зверталося.

23 лютого 2023 року позивачем фактично сплачено у повному обсязі на розрахунковий рахунок Адвокатського бюро «Валентина Шафоростова» 23 850 грн. як погоджений сторонами розмір гонорару та витрат Бюро за Актом наданих послуг (правової допомоги) по справі 638/13931/21 від 23 лютого 2023 року. ОСОБА_1 понесені фактичні та реальні витрати на правничу допомогу, а тому наявні підстави для їх компенсації.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повній мірі не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 є власником автомобілю ChevroletLacetti, державний номер знак НОМЕР_2 (а. с. 11).

10 травня 2021 року до Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 за № 16635 про падіння гілки на вказаний автомобіль (а. с. 13).

Протоколом огляду місця події від 10 травня 2021 року встановлено, "місцем огляду є ділянка дороги по вул. Трінклера, біля буд. № 6, з боку проїжджої частини на узбіччі, під деревом знаходиться легковий автомобіль ChevroletLacetti червоного кольору д.н.з. НОМЕР_3 . Автомобіль стоїть на чотирьох колесах, на твердому асфальті. Лобове, заднє та бокові вікна, не мають значних ушкоджень. Лобове скло у нижньому лівому куті пошкоджено. На верхніх ділянках каркасу авто маються подряпини фарби. На даху автомобіля лежить гілка дерева, довжиною приблизно 10 метрів. На даху автомобіля мається вм`ятина, що утворилася внаслідок падіння гілки. Більше пошкоджень будь-якого характеру не виявлено. На прилеглій місцевості мається безліч камер відео спостереження" (а.с. 15-19).

Як вбачається із письмових пояснень майстра Шевченківського району СКП Харківзеленбуд Панової Н.В., яка прибула на виклик 10 травня 2021 року за адресою: м. Харків, вул. Трінклера, 6, гілка, яка в стовбурі дерева є сухою, впала на автомобіль ChevroletLacetti д.н.з. НОМЕР_3 та пошкодила автомобіль (а.с. 23).

Відповідно до листа Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 10 червня 2021 року № 9920-04.2/475 за даними найближчої метеостанції до місця події, близько 11 год. 00 хв. спостерігалася невелика хмарність, опадів не було, вітер північний 8 м/с, пориви 12 м/с, температура повітря 14 градусів тепла, відносна вологість 29 %.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу ChevroletLacetti д.н.з. НОМЕР_3 , становить 41 658,83 грн, вартість відновлювального ремонту 77 060,70 грн, що підтверджується Звітом № 358/05-21 складеним 15 травня 2021 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 (а. с. 30 - 57).

Листом Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету ХМР № 3489/0/90-21 від 11 червня 2021 року та листом юридичного департаменту виконавчого комітету ХМР № 5566/9-21 від 07 липня 2021 року повідомлено, що відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд», Земельного кодексу України, чинного законодавства та інших нормативно-правових актів України, СКП «Харківзеленбуд» ХМР утримує на балансі та фактично обслуговує ввірені йому територіальною громадою м. Харкова в господарське відання території природно-заповідного фонду та пам`ятки-об`єкти, що мають статус парків, гідропарків, лугопарків, скверів, бульварів, вулиць, елементи об`єктів благоустрою, що належать територіальній громаді м. Харкова. Балансоутримувачем зелених насаджень, які зростають вздовж вул. Трінклера, є СКП «Харківзеленбуд» ХМР (а.с. 24-27).

Листом № 965 від 09 червня 2021 року СКП «Харківзеленбуд» ХМР також підтвердили факт того, що вони є балансоутримувачем об`єкта, а саме зеленого насадження, яке зростає вздовж вул. Трінклера в м. Харкові (а.с. 28-29).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2 статті 11 ЦК України).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).

У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоду, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок, відповідач доводить відсутність протиправності та вину (схожий висновок див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21).

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

За приписами частини 1 та 2 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо (пункт 5 частини 2 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (частина 7 статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

У пункті 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі (пункту 5.5. Правил).

Отже, балансоутримувачем зелених насаджень є уповноважене органами місцевого самоврядування підприємство, яке відповідає за утримання та збереження зелених насаджень.

Підпунктом 7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, тому обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан відповідних зелених насаджень.

У відповідності до частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1,2 статті 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

СКП «Харківзеленбуд» ХМР не заперечується, що підприємство є відповідальною особою за стан зелених насаджень на вул. Трінклера в м. Харкові.

Оскільки відповідач не довів відсутність своєї вини у заподіюванні шкоди позивачу, тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з СКП «Харківзеленбуд» ХМР завданої позивачу шкоди.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як вбачається зі звіту оцінювача № 358/05-21 від 31 травня 2021 року вартість матеріального збитку, а саме сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням зазначення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, становить 41 658,83 грн (т. 1, а.с. 30 - 41).

Оскільки рішенням суду з відповідача стягнута зазначена позивачем сума відновлювального ремонту у розмірі 77 060, 70 грн., розрахована без врахування такого зносу, рішення в цій частині підлягає зміні шляхом зменшення розміру матеріальної шкоди з 77 060,70 грн. до 41 658,83 грн.

Аналогічна правова позиція наведена у рішення Верховного Суду по справі № 757/44801/15-ц провадження (№ 61-28565св18) від 24 червня 2019 року. (https://reyestr.court. gov.ua/Review/82669334)

Доводи СКП «Харківзеленбуд» ХМР щодо відсутності підстав для стягнення шкоди є необгрунтоованими, оскільки з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини заподіювача шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Між тим, СКП «Харківзеленбуд» ХМР не доведено, що автомобіль відповідача зазнав шкоди за відсутності вини відповідача або внаслідок обставин непереборної сили.

Не заслуговують на увагу посилання СКП «Харківзеленбуд» ХМР и про те, що висновок оцінювача є неналежним доказом у справі, оскільки обґрунтованих заперечень щодо такого висновку відповідачем не подано. Крім того, положення статті 74 ЦПК України визначають можливість розгляду справи за участі спеціаліста, а частина друга зазначеної статті зазначає, що допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта.

Оскільки під час розгляду справи не було проведено відповідного експертного дослідження, апеляційним судом було ухвалено судове рішення на підставі матеріалів, наявних у матеріалах справи. При цьому ЦПК України обмежень щодо врахування судом висновків спеціаліста не містить.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з такого.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини 1, 2 статті 23 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина 3 статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті (частина 1 статті 1167 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі;

зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди;

у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини;

завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи;

гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості;

по своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №372/2085/16-ц (провадження № 61-18385св19) зазначено, що:

"під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди".

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовано неможливістю користуватися автомобілем за призначенням у зв`язку з його пошкодженням внаслідок падіння дерева. Тобто, ці позовні вимоги заявлено на підставі пункту 3 частини 2 статті 23 ЦК України, згідно з якими моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац 2 частини 3 статті 23 ЦК України).

З урахуванням обставин справи, які встановлено судом, колегія суддів, з огляду на наведені вище критерії вважає, що суд першої інстанції врахував страждання та переживання позивача та обґрунтовано вважав, що розумним і справедливим буде присудження позивачу на відшкодування моральної шкоди 2270 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити таке.

Матеріали справи свідчать, що адвокат Шафоростов В.О. представляв інтереси ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правової допомоги від 12 травня 2021 року.

Відповідно до Акту наданих послуг (правової допомоги) по справі №638/13931/21, складеного 23 лютого 2023 року позивачеві надані такі послуги:

Збір доказів у вигляді - підготовки та відправки адвокатського запиту до Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 02 червня 2021 року 700 грн, підготовки та відправки адвокатського запиту до КП «Жилкомсервіс» від 02 червня 2021 року 700 грн, підготовки та відправки адвокатського запиту до СКП «Харківзеленбуд» ХМР від 02 червня 2021 року 700 грн, підготовки та відправки адвокатського запиту до Департаменту ЖКГ Харківської міської ради від 02 червня 2021 року -700 грн, підготовки та відправки адвокатського запиту до Департаменту ЖКГ Харківської міської ради від 02 червня 2021 року -700 грн, підготовки та відправки адвокатського запиту до Харківської міської ради від 02 червня 2021 року -700 грн, підготовки та відправки адвокатського запиту до Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП у Харківській області від 04 червня 2021 року -700 грн, складення та подання Позовної заяви про стягнення майнової та моральної шкоди заподіяної падінням гілки дерева на автомобіль від 30 серпня 2021 року зі сплатою судового збору в інтересах Клієнта 6000 грн, виїзд адвоката до Дзсржинського районного суду міста Харкова з метою представництва інтересів Клієнта шляхом участі у судовому засіданні 09 листопада 2022 року у справі 638/9760/21, яке не проведена через неявку відповідача (закрито підготовче провадження) 1000 грн, підготовка та подання Заяви про виклик свідків від 09 листопада 2021 року 300 грн, підготовка та подання Заяви про намір подати докази понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 20 грудня 2021 року - 300 грн, виїзд адвоката до Дзержинського районного суду міста Харкова з метою представництва інтересів Клієнта шляхом участі у судовому засіданні 21 грудня 2022 у справі 638/9760/21, яке не проведено через неявку відповідача 1000 грн, збір доказів у вигляді підготовки та відправки адвокатського запиту СКП «Харківзеленбуд» ХМР від 20 січня 2022 року 700 грн, підготовка та подання Заяви про стан розгляду справи від 25 травня 2022 року 300 грн, подання заяви про участь у судовому засіданні 27.09.2022 року в режимі ВКЗ від адвоката Шафоростова В.О. (судове засідання відкладено за клопотанням відповідача) 700 грн., підготовка та подання Відповіді на відзив від 27 жовтня 2022 року 3350 грн, участь адвоката Шафоростова В.О. у судовому засіданні 03 листопада 2022 року в Дзержинському районному суді міста Харкова у справі 638/9760/21 (судове засідання відкладено за клопотанням відповідача) - 2000 грн, підготовка та подання Додаткових письмових пояснень від 25 грудня 2022 року 1000 грн, виїзд адвоката до Дзержинського районного суду міста Харкова з метою представництва інтересів Клієнта шляхом участі у судовому засіданні 15.02.2023 року у справі 638/9760/21, яке не проведено через зайнятість суду в кримінальній справі - 1000 грн, участь адвоката Шафоростова В.О. у судових дебатах у судовому засіданні 20 лютого 2023 року в Дзержинському районному суді міста Харкова у справі 638/9760/21 (розгляд справи завершено) 2000 грн, підготовка та подання Заяви про стягнення витрат на правову допомогу від 23 лютого 2023 року 2000 грн, загалом 23 850 грн.

Вказана сума сплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджеється платіжною інструкцією 0.0..1 від 23 лютого 2023 року ( том 2 а.с. 32)

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини1 статті 133 ЦПК України).

За статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частинами 1,2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Відповідно достатті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких необхідно розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

У постанові від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19 Верховний Суд зазначив, що: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині другій статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 922/1163/18. При цьому договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи.

Відповідно до частин 3, 8, 9 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У справі «East/WestAllianceLimited проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з частинами 5,6 статті 137 ЦПК Україниу разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті (щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В суді першої інстанції СКП «Харківзеленбуд» ХМР заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 .

Враховуючи складність цієї справи, ціну позову, перелік послуг, що були надані позивачеві та зважаючи на часткове задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку, що справедливим і співмірним буде зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції з 15 866,14 грн до 7000 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

За таких обставин додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2023 року підлягає зміні шляхом зменшення розміру витрат на правничу допомогу з 15 866,14 грн до 7000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернення до суду позивачем сплачено 1816 грн судового збору (том 1, а. с. 1,2). Відповідачем при оскарженні рішення сплачено 2724 грн (том 1, а.с. 166).

Між тим, як вбачаєтеся зі змісту положень пункту 3 частини 3 статті 175, пункту 1 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі.

Предметом позову в даній справі є майнова вимога (відшкодування майнової та моральної шкоди) загалом у розмірі 87060,70 грн

Частиною 1 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1.1.2 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI).

Згідно з пунктом 1.6 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2021 року - 2270 грн.

Враховуючи те, що 1 відсоток ціни заявленого позову є меншим, ніж 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому судовий збір, що підлягав сплаті при поданні позову становив 908 грн, при подані апеляційної скарги - 1362 грн та саме з цих сум має бути здійснено розподіл судових витрат.

Оскільки позов задоволено частково (50,46%), то судовий збір, що підлягає відшкодуванню позивачу становить 458, 18 (908 х 50,46%) грн., відповідачу - 674,73 (1362 х 49,54%) грн.

За частиною 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, з позивача на якого покладається більша сума судових витрат, на користь відповідача підлягає стягненню різниця понесених судових витрат у розмірі 216,55 (674,73 458,18) грн.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2023 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 березня 2023 року в частині вирішення спору про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат змінити.

Зменшити розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 з 77 060,70 грн до 41 658 (сорок одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім) грн 83 коп.

Зменшити розмір витрат на правничу допомогу, стягнутих з Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 з 15 866,14 грн до 7000 (сім тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на користь Спеціалізованого комунального підприємства «Харківзеленбуд» Харківської міської ради (, м. Харків, вул. Клочківська, 195-А) 216 (двісті шістнадцять) грн 55 коп судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 07 червня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина