Справа № 161/6931/23
Провадження № 2/161/2324/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_1 свій позов обґрунтовує тим, що з 20 вересня 2009 року він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Ураховуючи, що його подружні відносини з дружиною погіршились і вона оспорює його право власності на квартиру, яка спільно набута ними у шлюбі, то такі обставини зумовлюють необхідність звернення до суду з цим позовом. Позивач зазначає, що він та відповідач за рахунок спільних коштів та трудових затрат, перебуваючи у шлюбі, набули у власність нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру 20 лютого 2018 року зареєстровано до його дружиною ОСОБА_2 . Квартира набута ними шляхом укладення договору про сумісну діяльність по будівництву від 23 грудня 2016 року. Позивач вважає вищевказану квартиру об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та, виходячи з презумпції рівності часток кожного з подружжя у праві спільної сумісної власності, вказує, що йому належить частина цієї квартири.

На підставі наведеного позивач просить визнати спільною сумісною власністю подружжя та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_2 та здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою судді від 09 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з повідомленням (викликом) учасників справи.

23 травня 2023 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву. Обґрунтовуючи свою позицію, ОСОБА_2 зазначає, що вона не оспорює факт належності позивачу частини спірного нерухомого майна. Також відповідач вказує, що між нею та позивачем було досягнуто домовленість про позасудовий порядок врегулювання питання поділу майна подружжя та нотаріального оформлення відповідного договору. Відтак, відповідач вважає, що вона не порушила прав позивача, а тому його вимога про відшкодування нею судових витрат не підлягає до задоволення. На підставі наведеного ОСОБА_2 просить задовольнити позов про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину квартири яка знаходиться в АДРЕСА_2 , в решті вимог позивача відмовити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, заявою від 01 червня 2023 року просить розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, попередньо подала суду клопотання про розгляд справи без її участі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Суд установив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 вересня 2009 року Кисилинською сільською радою Локачинського району Волинської області. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 20 вересня 2009 року Кисилинською сільською радою Локачинського району Волинської області (а. с. 7).

Предметом спору в цій справі є поділ майна, набутого сторонами у шлюбі, а саме: квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що право власності на спірну квартиру зареєстровано 20 лютого 2018 року за відповідачем ОСОБА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою для державної реєстрації права власності став акт приймання-передачі нерухомого майна, який виданий 20 лютого 2018 року, а також договір про сумісну діяльність по будівництву від 23 грудня 2016 року (а. с. 13).

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України).

Виникнення режиму спільної сумісної власності подружжя на все придбане за час шлюбу майно презюмується, доки другий з подружжя не довів іншого.

Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення (частини 1, 2 статті 372 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Підсумовуючи наведене, визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати позивача у цій справі складаються зі сплати судового збору в розмірі 5010 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Враховуючи висновок суду про задоволення позову, беручи до уваги визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність процесуальних підстав для стягнення з відповідача в користь позивача 50 % сплаченого судового збору, що становить 2505 гривень, а також повернення позивачу з державного бюджету 2505 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 368, 372 Цивільного кодексу України, ст. ст. 60, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2505 (дві тисячі п`ятсот п`ять) гривень судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в розмірі 2505 (дві тисячі п`ятсот п`ять) гривень, сплаченого відповідно до квитанції № 65578307 від 01 травня 2023 року.

Оригінал квитанції № 65578307 від 01 травня 2023 року знаходиться в матеріалах цивільної справи №161/6931/23, провадження №2/161/2324/23, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП - НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Дата складення повного рішення суду 06 червня 2023 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь