ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/797/23
Провадження № 2/210/617/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 серпня 2023 року
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді: Скотар Р.Є.,
за участі секретаря судового засідання: Новосилецького В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням сторін) цивільну справу за позовом адвоката Морозової Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою,-
Короткий зміст позовної заяви
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, в якому просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , відшкодування майнової шкоди у розмірі 26 849,34 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок дев`ять тисяч) гривень 34 копійки та у відшкодування моральної шкоди суму грошових коштів у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, а також відшкодування понесених витрат на виготовлення висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження №101/22 вартістю 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, сплачений судовий збір, а також відшкодування витрат понесених на правову допомогу. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Альфа- Гарант» на користь ОСОБА_1 , відшкодування майнової шкоди у розмірі 31 115,39 (тридцять одна тисяча сто п`ятнадцять) гривень 39 копійок.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 серпня 2022 року о 10 годині 3-0 хвилин в Саксаганському районі, міста Кривого Рогу, рухаючись по вулиці Гетьманська, 39, водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «SKODA ROOMSTER», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримувався безпечної дистанції, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, під час появи перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chery SQR7130S21», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , oо рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого останній здійснив зіткнення автомобілем «Mitsubishi Grandis», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в попутному напрямку попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року, яка 04 жовтня 2022 року набрала законної сили, суд дійшов висновку про доведеність вини правопорушника ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожньою руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Позивач являється законним володільцем та користувачем транспортного засобу «Mitsubishi Grandis», номерний знак НОМЕР_3 , бежевого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , який саме і зазнав значних технічних ушкоджень внаслідок даної ДТП.
19 серпня 2022 року позивач звернулась до судового експерта Рейнюка О.В. стосовно встановлення вартості матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Mitsubishi Grandis», реєстраційний номерний НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , у результаті аварійного пошкодження, яке сталося 06.08.2022 року.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у Товаристві додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Альфа-Гарант», яким на користь позивача було сплачено страхове відшкодування за результатами ДТП у розмірі 11 146,66 грн.
Крім того, позивачеві було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона пережила стрес, який супроводжувався нервовим навантаженням, моральним стражданням, станом постійного стресу, переживанням пов`язаним з відсутністю справного транспортного засобу. Автомобіль був невід`ємною частиною повсякденного життя позивача, так використовувався він майже щоденно, або в особистих цілях сім`ї позивача або в робочих цілях. Через протиправні дії відповідача щодо пошкодження автомобіля «Mitsubishi Grandis» позивач та її родина тривалий час вимушені обходитися без транспортного засобу, що змушувало докладати додаткових зусиль для організації повсякденного життя та роботи.
Рух по справі
Ухвалою Дзержинського районного суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У зв`язку з неявкою сторін, ненаданням відзиву розгляд справи відкладався.
Аргументи учасників справи
Сторони в судове засідання не з`явились.
Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача ОСОБА_5 адвоката Морозової О.С. надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності та відсутністю позивача, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відзив на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 не надав.
В судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місце проживання (перебування).
Представник Відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» відзив на позов не надав. В матеріалах справи міститься докази отримання Відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі та призначення до розгляду, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду 17 березня 2023 року, 11 квітня 2023 року, 02 травня 2022 року, 06 червня 2023 року та 04 серпня 2023 року.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
06 серпня 2022 року о 10-30 год. в Саксаганському районі, м. Кривий Ріг, рухаючись по вулиці Гетьманська, 39, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом "SKODA ROOMSTER", номерний знак НОМЕР_1 , не дотримувався безпечної дистанції, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, під час появи перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Chery SQR7130S21", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , що рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого останній здійснив зіткнення з автомобілем "Mitsubishi Grandis", номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , що рухався в попутному напрямку попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Вказані обставини встановлені постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2022 року, якою визнано винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) на користь держави (а.с. 8).
Транспортний засіб "Mitsubishi Grandis", номерний знак НОМЕР_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с.12).
24 серпня 2022 року судовим експертом Рейнюк О.В., в присутності ОСОБА_1 було складено протокол огляду транспортного засобу "Mitsubishi Grandis", номерний знак НОМЕР_3 та зафіксовано об`єм пошкоджень (а.с.23 зворот -24).
Відповідно до акту про огляд автомобіля від 24.08.2022 року, проведеного експертом Рейнюк О.В., в присутності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під час огляду був відсутній ОСОБА_2 , про дату та час огляду був повідомлений (а.с.29).
Відповідно до Додатку №2 до висновку № 101/22 від 06.09.2022 року складеного експертом авто товарознавцем Рейнюк О.В., середня ринкова ціна КТЗ становить 238792,96 грн, ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 272223,97 грн. (а.с. 21-22).
16 серпня 2022 року ОСОБА_1 подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого (а.с. 30).
16 серпня 2022 року позивачем до ТДВ СК «Альфа-Гарант» подано заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 31).
За проведення транспортного-товарознавчого дослідження № 101/22 від 06 вересня 2022 року ОСОБА_1 сплатила на користь експерта ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 4 000,00 гривень, що підтверджується квитанцією № 114605 від 19.08.2022 року (а.с.38).
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Щодо вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди суд зазначає наступне.
Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з вимогами ч. ч 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Пунктами 1.4, 1.7 ст. 1 цього Закону визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно з вимогами ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено те, що, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
Приписами ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У своїй постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 Верховний Суд вказав на те, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Судом встановлено, що постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2022 року, що ухвалена у справі № 210/2832/22, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, вказаною постановою суду встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, який сторонами у справі не оспорюються, а тому окремому встановленню та доказуванню не підлягає.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України, відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Відповідно до вимог п. 8.2 розділу VIII Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року, якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, то вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження.
Для повного відшкодування завданої шкоди і страховиком, і винним водієм судам необхідно встановити ринкову вартість автомобіля до ДТП та вартість деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного ТЗ після ДТП.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 1 серпня 2018 року у справі № 363/2222/16-ц.
Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця ДТП.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних с у передбачених цим Кодексом випадках.
ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 11 146,66 грн.
Згідно з п.32.7 ч.1 ст.32 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.
Згідно з п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).
Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.
Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.
Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.
Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.
Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.
Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до реальних збитків.
Відповідно до пп.8.6.1 п.8.6 методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.
Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.
Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).
Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.
Системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-IV, ст.22, абз.3 п.3 ч.1 ст.988, стст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Оскільки Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа Гарант» не несе зобов`язання з виплати втрати товарної вартості, в той же час такі збитки в розумінні статті 22 ЦК України є реальними, позивач обґрунтовано просить суд стягнути їх з винного водія ОСОБА_2 .
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.
В той же час, вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті
Однак на думку суду зазначена Позивачем сума є завищеною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому розмір її відшкодування слід визначити у розмірі 5000,00 гривень.
Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивач зазнав та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги доведені належними, допустимими та достатніми доказами, через що підлягають частковому задоволенню.
Щодо судових витрат
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовну заяву адвоката Морозової Ольги Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну у розмірі 30 849,34 (тридцять тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень тридцять чотири копійки), яка складається з: шкоди у розмірі 26 849,34 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок дев`ять гривень тридцять чотири копійки), витрат на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку відшкодування моральної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суму судового збору у розмірі 438,57 (чотириста тридцять вісім гривень п`ятдесят сім копійок).
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 18 серпня 2023 року.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Суддя: Р. Є. Скотар