Справа № 700/266/23
Провадження № 2/700/107/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка цивільну справу №700/266/23 провадження №2/700/107/23 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 3,1380 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0049. ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла її батькові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши, що у разі його відмови від спадщини або смерті, вона є спадкоємцем майна померлої за заповітом. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вона як спадкоємець за заповітом звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, а зазначену земельну ділянку успадкувала, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 868. Власником даного житлового будинку була мати ОСОБА_2 ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскільки, до дня смерті матері ОСОБА_2 проживала разом із нею, вели спільне господарство та вона здійснила поховання за власний рахунок, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 . За таких обставин змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.10.2019 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 3,1380 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0049.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 залишила заповіт від 24.03.2017 року, посвідчений Лисянською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за № 340, згідно з яким заповіла вище вказане майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але якщо він відмовиться від спадщини або помре раніше неї, то спадкоємцем нерухомого майна є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач як спадкоємець за заповітом звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво на право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04.08.2022 року № 868.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 04.08.2022 року № 630/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Із довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області від 15.03.2023 року № 439 вбачається, що відповідно до погосподарської книги особистий рахунок № НОМЕР_2 власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 була ОСОБА_4 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 29.09.2003 року.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області від 15.03.2023 року № 440, відповідно до погосподарської книги №3226, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із донькою ОСОБА_2 , вели спільне господарство, та яка здійснила поховання за власний рахунок.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Лисянська селищна рада Звенигородського району Черкаської області, місцезнаходження: пл.Миру, 30 смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області код ЄДРПОУ: 26424996.

Суддя Н.В.Бесараб