Справа № 715/1144/23
Провадження № 2/715/274/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що на утримання дитини потрібні чималі кошти, так як вона зобов`язана постійно дбати про неї, купувати їжу, одяг, що теж потребує значних витрат. Дочці відповідач допомагає частково, тому вона змушена сама її утримувати. Відповідач є фізично здоровим чоловіком та може надавати утримання своїй дитині.

Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх заробітків (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак, від неї до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому вказав, що позов визнає частково, погоджується на сплату аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходу) щомісячно, обґрунтовуючи свою позицію тим, що на його утриманні перебуває повнолітній син від першого шлюбу, який є студентом та навчання якого оплачує саме він. Крім того, просив про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду шлюб розірвано, вони є батьками неповнолітньої: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач участі в утриманні дитини не приймає та матеріально її не забезпечує.

На даний час сторони спільно не проживають.

Малолітня дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає із позивачкою, відповідач не бере участі в утриманні дитини.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є молодим, здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та надавати кошти на утримання своєї дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 01 січня 2023 року - 2 272 грн, для дитини віком від 6 до 18 років 2833 грн.

Отже, врахувавши право визначення способу стягнення аліментів, яке належить позивачу з яким проживає дитина, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є здоровим та може надавати утримання своїй дитині, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись 2, 4, 5, 10, 49, 81, 89, 110, 141, 206, 352, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 березня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області, на користь держави суму судового збору у розмірі 1 073, 60 гривень.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя