Провадження №2/523/875/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 та після уточнень та доповнень до позовної заяви просила суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 350 гривень та моральну шкоду у розмірі 10000 гривень за порушення норм закону України «Про захист прав споживачів» .

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 31 серпня 2020 року, близько половини на одинадцяту годину, ОСОБА_1 з метою поповнення телефонного рахунку завітала до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котрий розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 запитавши номер телефону і бажану суму поповнення (140 гривень), ввела зазначені дані до касового апарату, одночасно дивлячись на монітор для перевірки правильності вводу.

Відповідач назвала суму в 145 гривень, з урахуванням п`яти гривень комісії за надану послугу. Як зазначено в документі (чеку) виданого на підтвердження факту розрахунку, сам розрахунок відбувся о 10 год. 42 хв.

Розрахувавшись та виходячи з магазину, позивач ОСОБА_1 перевірила чек і побачила суму комісійних, яка дорівнювала 4 гривням 20 копійкам. Позивач була незадоволена неточністю відповідача. Після нетривалого проміжку часу ОСОБА_1 повернулась до магазину та передавши відповідачу 25 копійок попросила, щоб їй повернули гривню, на що ОСОБА_2 відповіла зневажливо та після того, як остання повернулась до магазину повернула ОСОБА_1 решту грошей, однак при цьому продовжила останню ображати. Після тривалих образ на свою адресу ОСОБА_1 відповіла ОСОБА_2 , що у разі продовження образ вона звернеться до керівництва магазину та буде записувати її на камеру телефону, що і почала робити. ОСОБА_2 почала виривати телефон, намагалась його зігнути навпіл і вирвати з рук ОСОБА_1 .

Як зазначила ОСОБА_1 , її телефон пошкодила ОСОБА_2 . Згодом прибула охорона. Один з охоронців надав телефон для розмови з керівником магазину. Згодом ОСОБА_1 залишила магазин, однак склала заяву до поліції та надала її до Суворовського ВП близько половини на восьму вечора (після завершення робочої зміни).

На думку позивачки, співробітники поліції неналежним чином провели роботу по відпрацюванню її заяви.

Оскільки телефон було пошкоджено, ОСОБА_1 звернулась до магазину «Цитрус», де їй було запропоновано замінити захисне скло. Саме скло та робота по його заміні коштувала позивачу 350 гривень, котрі позивач і просить стягнути з відповідача.

Поряд із матеріальною шкодою, як зазначила позивачка, вона понесла моральну шкоду, що виявилось в душевних стражданнях, спричинених як пошкодженням її майна так і протиправною поведінкою ОСОБА_2 , щодо особистості та гідності позивачки.

Моральну шкоду позивачка оцінила в 10000 гривень, котрі просила стягнути з ОСОБА_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

Відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди. (а.с. 98,99).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2021 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення змісту (доповнення обсягу) позовних вимог, що подана в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди. (а.с. 120).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 01 березня 2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зменшення розміру позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, що подана в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позивачка надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з обґрунтувань, що викладені в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 171).

Відповідачу направлялась повістки разом з матеріалами позовної заяви, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за зазначеною адресою». Повістки направлялись за встановленим місцем проживання: АДРЕСА_2 (л.с.67). Причин неявки суду не сповістила, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. (а.с. 111,112,122,123,161,162,172,173).

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою представника позивача. (а.с. 171).

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Суд встановив наступні обставини.

31 серпня 2020 року, близько половини на одинадцяту годину, ОСОБА_1 з метою поповнення телефонного рахунку завітала до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », котрий розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач назвала суму в 145 гривень, з урахуванням п`яти гривень комісії за надану послугу. Як зазначено в документі (чеку) виданого на підтвердження факту розрахунку, сам розрахунок відбувся о 10 год. 42 хв. (а.с. 52).

В зазначеному чеку зазначено, що комісія по зазначеній операції склала 4 грн. 20 коп.

Як зазначено в Довідці про результати проведення перевірки інформації, викладеної в матеріалах зареєстрованих в ЖЄО №33024 від 31 серпня 2020 року СП Суворовського ВП в м. Одесі, 31.08.2020 р. до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_4 з проханням прийняти міри до продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою м. Одеса, перехрестя вулиць Ак. Заболотного та С. Палія, яка 31.08.2020 р., нанесла матеріальну та моральну шкоду, обраховуючи, ображаючи та погрожуючи відмовою в подальшому у надані послуг.

В ході проведеної перевірки було встановлено, що 31.08.2020 р. о 10:30 годині гр. ОСОБА_1 зайшла в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою АДРЕСА_3 , з метою поповнення мобільного рахунку на телефоні на суму 140 гривень. Дану послугу проводила продавець магазину гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешк. АДРЕСА_2 , яка попрохала надати до оплати 145 гривень, з розрахунком 140 гривень на рахунок, 5 гривень комісійних. Розплатившись та вийшовши з магазину гр. ОСОБА_1 звернула увагу на чек і помітила, що комісія складає 4 гривні 20 копійок, через що повернулась назад до магазину. При поверненні між гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 виник конфлікт, на підвищених тонах, в ході якого виражались один до одного брутальною лайкою. Як пояснює гр. ОСОБА_2 , через те, що систематично проводить дану операцію, знає, що термінал запрошує 5 гривень комісійних за поповнення рахунку на дану суму, але через власну неуважність, не помітила, що комісія складала не 5 гривень, а 4 гривні 20 копійок. Задля вирішення своєї помилки гр. ОСОБА_2 повернула гр. ОСОБА_1 80 копійок.

Враховуючи вищевикладене, з метою припинення надалі виникнення аналогічних конфліктних ситуацій з гр. ОСОБА_2 була проведена бесіда профілактичного характеру про недопустимість порушення чинного законодавства України. (а.с. 61).

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Відповідно до ст.1-1 Закону України«Про захистправ споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », порушила норми Закону України «Про захист прав споживачів», не надавши своєчасної інформації про вартість послуги поповнення телефонного рахунку, не надавши при цьому 80 копійок здачі з операції.

Відповідач не подав суду відзив, інших заяв по суті, у яких заперечив проти позовних вимог, як і не надав доказів на спростування вказаних позивачем обставин.

Водночас, при зверненні до суду із позовом позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти - матеріальну шкоду у розмірі 350 гривень, котрі позивач понесла за ремонт телефону.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення витрат на ремонт телефону у розмірі 350 гривень, тому зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, були сформульовані ВС у постанові від 10.04.2019 року у справі № 464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку інших осіб завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.

Також в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди") зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

При визначені розміру моральної шкоди суд враховує положення п 9 вищевказаної постанови Пленуму ВС України, відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода.

Однак, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що розмір такої позивачем завищений, а тому, із врахуванням обставин справи вважає, що достатнім та справедливим є стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак, із відповідача слід стягнути користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 84 грн. 08 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 211, 223, 258, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про захист прав споживачів, стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 винною в порушенні п.6 ч.1 ст. 15 та п. 5 ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 1000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 на користь держави судові витрати - судовий збір у розмірі 84 грн. 08 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя