ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 червня 2023 року

м. Харків

справа № 953/1212/23

провадження № 22-ц/818/898/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, -

за апеляційною скарги ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2023 року, постановлену суддею Юрлагіною Т.В.,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти, набуті без достатньої правової підстави у сумі 80000,00 доларів США.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пацурковської О.М. про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт та заборону вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером 120; квартиру АДРЕСА_2 , за реєстраційним номером 101; квартиру АДРЕСА_3 , за реєстраційним номером 101; 1/2 житлового будинку літ «А-2» з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 69,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , за реєстраційним номером об`єкта 101; 3/8 квартири АДРЕСА_5 , за реєстраційним номером 101; 16/100 житлового будинку АДРЕСА_6 загальною площею 156 кв.м., літ А-1 та надвірними будівлями при ньому за адресою: м. Харків, Дача № 55, за реєстраційним номером 101; земельну ділянку загальною площею 3,8802 га за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с/рада Миколаївська, за реєстраційним номером 22; 1/1 домоволодіння АДРЕСА_7 , за реєстраційним номером 20118118.

22.03.2023 відповідач ОСОБА_2 подав клопотання, в якому просив зняти арешт з частини майна, зазначеного у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Харкова у справі № 953/1212/23 від 23.02.2023, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , за реєстраційним номером 120; житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 156 кв.м. у АДРЕСА_8 , за реєстраційним номером 101, земельної ділянки загальною площею 3,8802 га за адресою: Харківська область, Зачепилівський район, с/рада Миколаївська, за реєстраційним номером 22, 1/1 домоволодіння б/н у АДРЕСА_7 , за реєстраційним номером 20118118.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про часткове скасування арешту майна.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що наведені ним обставини дають підстави вважати, що вжиті заходи накладені на все його майно, однак ринкова вартість частини майна покриває всю суму позову. Накладений арешт на майно порушує його право на вільне користування власністю.

Представник ОСОБА_1 адвокат Пацурковська О.М. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про часткове скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 23 лютого 2023 року, суд виходив із того, що оскільки оцінку об`єктів нерухомості було зроблено за різними критеріями, долучені відомості свідчать про те, що для оцінки було взято ринкову вартість новобудов, а не вторинного житла тому звіт суд оцінив критично. Також суд взяв до уваги, що відповідачу зазначені об`єкти належать частково.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

Згідно ч. 1, 2, 4, 6 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

ОСОБА_2 подаючи клопотання про часткове скасування заходів забезпечення позову, посилався на те, що ним було проведено оцінку об`єктів нерухомого майна, відповідно до результатів якої загальна вартість оцінених об`єктів нерухомості складає 83563,6 доларів США, що відповідає розміру заявлених позовних вимог. До об`єктів на які проведено оцінку відноситься квартира АДРЕСА_9 ; житловий будинок АДРЕСА_4 .

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 80000,00 доларів США.

Відповідно до звіту про оцінку майна квартира в АДРЕСА_10 від 08.03.2023 зазначено, що оціночна вартість вказаного об`єкта нерухомості на сьогодні складає 1 654 808 грн., що у доларовому еквіваленті за курсом 38,8 грн. за долар складає 42649,7 доларів США.

Проте, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 15 лютого 2023 року вищевказана квартира АДРЕСА_11 перебуває у спільній частковій власності.

Частка ОСОБА_2 складає 3/8 та 1/2 частки.

Крім того, відповідно до звіту про оцінку майна житлового будинку в АДРЕСА_4 від 08.03.2023 зазначено, що оціночна вартість вказаного об`єкта нерухомості на сьогодні складає 1273 299 грн.

Таким чином вартість майна, на яке просить залишити арешт відповідач, менше ніж ціна позову. Крім того квартира по АДРЕСА_12 належить відповідачеві лише частково, що може утруднити в подальшому виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому колегія зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання про часткове скасування забезпечення позову неправильно зазначено розмір часток ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_9 та житловому будинку по АДРЕСА_4 .

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Проте це не вплинуло на правильність висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про часткове скасування заходів забезпечення позову, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 07.06.2023 року.