КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1062/23
Провадження № 2/552/1507/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2023 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтава в складі: головуючого - судді - Миронець О.К., за участю секретаря судового засідання - Савченко О.О., представника позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та встановлення порядку користування квартирою. Свій позов обґрунтовувала тим, що 26.07.2013 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.05.2022 року шлюб між ними розірвано. За час перебування у шлюбі 29.09.2017 року за спільні кошти, подружжям було придбано квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.09.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав. В поза судовому порядку вирішити питання розподілу спільного майна подружжя неможливо, тому вона звернулася до суду з позовом у якому просила здійснити поділ спільної сумісної власності подружжя, зокрема визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 та встановити порядок користування вищевказаною квартирою, зокрема виділити їй кімнату (4) площею 17,6 кв.м., ОСОБА_2 кімнату (6) площею 11,7 кв.м., в спільному користуванні залишити кухню (3) площею 5,8 кв.м., вбиральню (2) площею 2,8 кв.м., та коридор (1) площею 4,4 кв.м., та стягнути понесені нею судові витрати, зокрема судовий збір та витрати на проведення експертизи.

Ухвалою суду від 01.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.03.2023 року адвокат Остапенко І.О., що діє в інтересах відповідача ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву в якому вказувала про часткове визнання позову відповідачем, а саме в частині поділу квартири та просила відмовити в частині вимог про встановлення порядку користування квартирою.

24.03.2023 року позивачем було подано відповідь на відзив, у якій вона наполягала на задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки доводи у відзиві ОСОБА_2 , в частині не визнання встановлення порядку користування порядку користування квартирою є повністю безпідставними, надуманими та не відповідають фактичним обставинам справи.

29.03.2023 року від представника відповідача Остапенко О.І. ,надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому наполягала на частковому задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, просили поділити майно подружжя порівну, тобто по частці кожному. В іншій частині позову відмовити за відсутності спору.

Суд заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 26.07.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №850.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26.05.2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - розірвано.

Згідно договору купівлі - продажу серії HMT 365102 від 29.09.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Святецькою Іриною Вікторівною придбана квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 43,3 кв.м.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

13.03.2023 року в межах ухвали про відкриття провадження 01.03.2023 року, судовим експертом Авдєєвою Н.М., було проведено будівельно-технічну експертизу, за результатами якої експерт зазначила, що об`ємно-планувальне рішення квартири АДРЕСА_1 не дозволяє виділити сторонам ізольовані приміщення із самостійними виходами,що можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири, тому провести поділ (виділ частки) квартири в частках та в натурі не представляється можливим. Також зазначила, що кімната 4 площею 17.6 кв.м., в квартирі АДРЕСА_1 є прохідною (не ізольованою),а отже прохід в кімнату 6, площею 11,7 кв.м., можливо здійснити тільки через кімнату 4, в даному випадку запропонувати співвласникам окремі приміщення не представляється можливим. З висновку експерта випливає, що запропонувати варіанти порядку користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками в частках та не можливо.

Частиною 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.2 ст. 60 Сімейного кодексу України, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки квартира АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі- продажу придбана сторонами під час перебування у шлюбі,а отже є спільною сумісною власністю подружжя, суд дійшов висновку про можливий її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши у власність позивачу 1 / 2 частину квартири позивачу та 1/2 частину квартири відповідачу.

Стосовно позовної вимоги позивача про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , суд виходить із наступних обставин.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач не чинить перешкоди позивачу в користуванні квартирою та не заперечував щодо того, щоб позивач займала кімнату площею 17,6 кв.м. Тобто, позивачем не доведено, що між сторонами наявний спір щодо користування квартирою. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений нею судовий збір у розмірі 4771,50 гривень.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 23.02.2023 року позивачем ОСОБА_4 сплачено вартість проведення оціночно-будівельної експертизи, яка становить 2000 грн.

Згідно ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертиз необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

Тому, відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати на проведення оціночно-будівельної експертизи в розмірі 2000 грн.

Оскільки суду частково надані докази щодо оплати витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового засіданні для вирішення питання про судові витрати, що відповідає вимогам ст.265 ЦПК України.

Керуючись ст.69-72 СК України, ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Поділити майно подружжя таким чином.

ОСОБА_4 виділити 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності.

ОСОБА_2 виділити 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 4771,50 гривень, 2000 гривень судові витрати за проведення експертизи.

Призначити судове засідання для вирішення питання про витрати на правову допомогу на 24.04.2023 року на 11.30 годину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 18.04.2023 року.

Суддя Миронець О.К.