У Х В А Л А

Справа № 183/8883/22

№ 2/183/1642/23

05 червня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Оладенко О.С., розглянувши без виклику учасників справи цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду зі вказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на користь Військової частини НОМЕР_1 суму у розмірі 9485,21 грн., як шкоди завданої отриманням без належної на те правової підстави грошових коштів, оскільки відповідач, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину, де проходив службу, у зв`язку з чим виникла переплата його грошового забезпечення, яке він добровільно не відшкодував, в той час як дана шкода завдана як ВЧ НОМЕР_1 так і державі в цілому.

Ухвалою суду від 04.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи без повідомлення сторін.

Після відкриття провадження у справі встановлено таке.

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №3 від 25.03.2021 р. солдат ОСОБА_1 був призначений на посаду стрільця взводу охорони роти охорони та забезпечення бази зберігання інженерних боєприпасів та майна ВЧ НОМЕР_1 , відповідача зараховано до списків особового складу ВЧ та на всі види забезпечення та таким, що справи і посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2022 № 260 "Про результати проведення службового розслідування" встановлено, що Відповідач самовільно залишив військову частину 26.02.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2022 №56 старшого солдата ОСОБА_2 знято з усіх видів забезпечення з 12 березня 2022 року у зв`язку із самовільним залишенням військової частини.

04.06.2022 за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 , зокрема Відповідачем, Територіальним управлінням ДБР, розташованого у місті Полтаві відкрите кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ст. 407 ч. 5 КК України.

Згідно зі статтею 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба є діяльністю на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин одна щодо іншої не є рівноправними, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншій стороні певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Ці функції суб`єкт владних повноважень повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір. Так, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник, зокрема між двома суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Подібні правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17, провадження № 12-58гс18 та від 21 серпня 2019 року у справі № 362/5657/17, провадження № 14-331цс19.

Предметом спору в цій справі є стягнення з військовослужбовця грошового забезпечення, отриманого без належної правової підстави.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21, провадження № 14-32цс22, зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів. У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Як зазначалося раніше, у даній справі, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошового забезпечення військовослужбовця.

На обґрунтування позову Військова частина НОМЕР_1 посилалася на те, що переплата відбулася внаслідок дій відповідача, які мають ознаки кримінального правопорушення передбаченого частини п`ятої статті 407 КК України. Зазначену виплату здійснено в результаті недобросовісності з боку набувача та не має прямого відношення до статусу військовослужбовця у відповідача.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває (перебувала) на посаді державної (публічної) служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових (посадових) обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди (збитків), а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас встановлення правомірності дій, рішень чи бездіяльності службової або посадової особи передбачене в адміністративному процесі відповідно до приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Цей спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, збитків, необґрунтованих виплат тощо, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої коштів, шкоди, збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Вказані правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, провадження № 11-892апп18, від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18, провадження № 11-574апп19, Верховного Суду у постановах від 05 лютого 2020 року у справі № 761/19799/17, провадження № 61-40378св18, від 07 серпня 2020 року у справі № 199/160/19, провадження № 61-7126св20, від 30 вересня 2020 року у справі № 204/2763/18, провадження № 61-6497св19, від 15 жовтня 2020 року у справі № 320/8119/17, провадження № 61-2135св20, від 18 листопада 2020 року у справі № 756/12568/18, провадження № 61-3646св20, від 25 листопада 2020 року у справі № 202/124/19, провадження № 61-7056св20, від 27 травня 2021 року у справі № 203/3782/19, провадження № 61-16996св20, від 21 лютого 2022 року у справі 932/14855/19, провадження № 61-17804св21, від 26 квітня 2022 року справі № 185/8266/20-ц, провадження № 61-20229св21.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим слід закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - закрити.

Роз`яснити позивачу його право звернутися до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 05 червня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.