ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4573/22
Провадження № 2/210/403/23
У Х В А Л А

іменем України

"22" травня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровській області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участі секретаря судового засідання: Біди А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксації судового засідання звукозаписувальним пристроєм, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2022 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в провадження судді Вікторович Н.Ю. надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою від 13 грудня 2022 року справу прийнято до провадження, та вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи призначено на 11:00 годину 01 лютого 2023 року.

Судове засідання, призначене на 01 лютого 2023 року було відкладено на 12:30 годину 01 березня 2023 року у зв`язку із задоволенням клопотання позивача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 01 березня 2023 року у справі було закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду на 12:00 годину 06 квітня 2023 року, та сторін завчасно було повідомлено про дату судового засідання.

У судове засідання, призначене на 06 квітня 2023 року позивач та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.59а), причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено на 12:00 годину 22 травня 2023 року, та сторін завчасно повідомлено про наступну дату судового засідання.

05 травня 2023 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Гузєва І.Г. надійшла заява, в котрій він повідомив, що у зв`язку з розірванням договору про надання правової допомоги, більше не представляє інтереси ОСОБА_1 .

У судове засідання, призначене на 22 травня 2023 року позивач та її новий представник знову не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.61а), причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності, або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

При цьому, суд зазначає, що позивач та її представник не подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно частин першої та другої статті 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до частини тринадцятої статті 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Як зазначалося раніше, позивач була повідомлена шляхом направлення СМС-повідомлення на її офіційний мобільний номер НОМЕР_1 , зазначену у позовній заяві.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Однак, позивач та її представник у судові засідання не з`являлися, причини неявки суду не повідомляли, предмет розгляду справи вимагає обов`язкову участь сторін при розгляді справи, оскільки відповідач заперечує проти позову.

Як зазначено в ст.10 ЦПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Між тим статтями 223, 257 ЦПК врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно ч.5 ст.223, п.3 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Згідно п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. При цьому учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; та виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк.

Аналогічні висновки викладені в Постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №759/6512/17, від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18, від 02 вересня 2020 року у справі №461/3580/15-ц.

Відповідно до §23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Як зазначив Верховний суд (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019 року) повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду навіть за наявності поважних причин такої неявки.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У зв`язку із наведеним вище, враховуючи, що позивач та її представник повторно не з`явились у судове засідання, повідомлялися судом належним чином всіма можливими способами про дату, час та місце розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку, із заявою про розгляд справи у їх відсутність не зверталися, суд приходить до висновку про те, що поданий позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 13, 43, 44, 121, 131, 211, 223, 253, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяв без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Н. Ю. Вікторович