ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/310/23Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 22-ц/817/369/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Шевчук Г. М., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Стецюк М.А.

адвоката Чубенко Н.М. в інтересах позивачів

ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 601/310/23 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, постановлену суддею Шульгач Н.М.,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Позивачі просили стягнути із відповідачки на їх користь моральну шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року передано цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області (35600, м.Дубно, вул. Данила Галицького,22 Рівненська область).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних скарг скаржники, кожен зокрема, зазначили, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу даної справи до Дубенського районного суду Рівненської області з підстав непідсудності її Кременецькому районному суду Тернопільської області. Посилаються на те, що ними дотримано правила територіальної підсудності, оскільки відповідно до ч.3 ст.28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Зазначають, що оскільки позов ними пред`явлений про відшкодування шкоди, пов`язаної з ушкодженням їх здоров`я та здоров`я їхніх малолітніх дітей, ними належно поданий позов до Кременецького районного суду за зареєстрованим місцем проживання позивачів.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом термін не поступив.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримала апеляційні скарги та просила задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Відповідачка ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду апеляційної інстанції не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надала. Враховуючи наведене та вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнає неявку відповідачки в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 ЦК України).

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до ОСОБА_5 з позовом про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивовано тими обставинами, що 15 квітня 2021 року о 18 год 00 хв відповідачка ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz з р.н. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м.Київ у напрямку м.Львів, на 349 км., що в межах Рівненського району Рівненської області, поблизу с.Дібрівка, проявила неуважність до дорожньої обстановки, в момент, що склалась, не обрала безпечної швидкості руху, в результаті чого допустила зіткнення з попутнім автомобілем Mazda 3 з р.н. НОМЕР_2 під керуванням позивача 1 ОСОБА_2 . Після зіткнення автомобіль Mazda 3 з р.н. НОМЕР_2 , перебуваючи в некерованому стані, продовжив рух та допустив зіткнення з іншим автомобілем. Внаслідок даної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а позивачі та їх малолітні діти отримали тілесні ушкодження у зв`язку з чим їм завдано моральної шкоди.

Передаючи справу №601/310/23 до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_5 знаходиться у АДРЕСА_1 та не перебуває в межах територіальної юрисдикції Кременецького районного суду Тернопільської області; місцем заподіяння шкоди є Рівненський район Рівненської області, що також не відноситься до територіальної юрисдикції Кременецького районного суду Тернопільської області. А також, спір виник з приводу відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, винуватість у вчиненні якої встановлена у справі про адміністративне правопорушення, тобто спір за змістом обґрунтування позову не містить ознак, визначених ч.3 ст.28 ЦПК України, тому не підлягає вирішенню судом з урахуванням правил альтернативної підсудності за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Висновок суду першої інстанції про те, що справа підлягає направленню до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за правилами загальної підсудності є помилковим.

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 предметом позову є відшкодування моральної шкоди, заподіяної їм та їхнім дітям у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Кременецького районного суду, відтак, справа підсудна Кременецькому районному суду Тернопільської області.

Згідно ч.3 ст.28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

А отже, позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до ч.3 ст. 28 ЦПК України, може бути пред`явлено за правилами альтернативної підсудності за вибором позивача за місцем проживання останнього.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, не звернув увагу, що предметом позову є матеріально-правова вимога про відшкодування моральної шкоди, заподіяної у зв`язку із ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та допустив порушення ч.3 ст. 28 ЦПК України, і дійшов помилкового висновку про те, що зазначений спір має розглядатися за місцезнаходженням відповідачки.

Враховуючи наведені норми закону, вказана справа з урахуванням вибору позивача належить до підсудності Кременецького районного суду Тернопільської області .

Пунктом 6 частини 1 ст.374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 лютого 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції Кременецького районного суду Тернопільської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 квітня 2023 року.

Головуюча Дикун С.І.

Судді: Шевчук Г.М.

Храпак Н.М.