Справа №:755/3015/23
Провадження №: 4-с/755/42/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

скаржника - ОСОБА_1 ,

представників скаржника - ОСОБА_3, ОСОБА_5,

боржника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання боржника ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Андрющенко Ірини Василівни, головного державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни, боржник: ОСОБА_2 , -

у с т а н о в и в:

07.03.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії начальника Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Андрющенко Ірини Василівни, головного державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни, боржник: ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 10.03.2023 року відкрите провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні та задоволене клопотання сторони скаржника про витребування копій матеріалів виконавчих проваджень №56426910 і №56451978.

11.04.2023 року до суду надійшли письмові заперечення боржника ОСОБА_2 на подану скаргу, у яких також міститься клопотання боржника про закриття провадження у справі із посиланням на те, що виконавче провадження №56426910 відкрите 18.05.2018 року постановою державного виконавця від 21.05.2018 року було об`єднане у зведене виконавче провадження №56451978, в якому об`єднані виконавчі провадження №54191873, №56426644, №56426732 та №56426910. Також постановами державного виконавця від 03.08.2018 року, від 30.07.2019 року, від 11.12.2019 року до зведеного виконавчого провадження №56451978 приєднано виконавчі провадження №59669940, №60219803 та №56451978. У зведеному виконавчому провадженні №56451978 об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій щодо одного боржника ОСОБА_2 , а саме: ухвала №755/8200/16-ц видана 26.12.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва; ухвала №755/8203/16-ц видана 29.11.2016 року Дніпровським районний судом м. Києва; ухвала №755/8204/16-ц видана 12.12.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва; судовий наказ №910/7400/18 виданий 23.07.2018 року Господарським судом м. Києва; судовий наказ №910/5687/16 виданий 01.03.2017 року Господарським судом м. Києва; судовий наказ №910/14182/17 виданий 20.11.2017 року Господарським судом м. Києва; судовий наказ №755/16447/18 виданий 22.05.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва. Боржник посилаючись на правові висновки викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі №660/612/16-ц зазначає, що оскільки заявник оскаржує дії, бездіяльність та рішення державного виконавця щодо виконання судового рішення, прийнятого у порядку цивільного судочинства, під час зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, скарга ОСОБА_1 про поновлення звернення до суду, визнання дій неправомірними, скасування постанов, визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити дії, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та викладені обставини боржник вказує, що провадження у справі має бути закрите.

В судовому засіданні боржник підтримав вимоги свого клопотання з підстав викладених у ньому та просить закрити провадження у справі посилаючись на те, що в даному випадку справа має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Представники скаржника в судовому засіданні заперечують проти задоволення клопотання посилаючись на те, що закриття провадження у справі не відповідатиме ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в даному випадку скаржиться не боржник, а стягувач. Спочатку ухвала Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів була прийнята до виконання, відкрите виконавче провадження, а потім постанову скасували та повернули виконавчий документ без виконання. На переконання представників справа має розглядатись в порядку цивільного судочинства, оскільки оскаржують дії, рішення та бездіяльність щодо виконавчого документу виданого Дніпровським районним судом м. Києва, і така думка представників підтверджується правовими висновками викладеними у постановах Великої Палати Верховного суду у справі №678/301/12 від 15.05.2019 року та у справі №308/12150/16-ц від 12.06.2019 року. Представники зазначають, що оскаржують постанову про повернення ВД без виконання з підстав, передбачених ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», а не постанови у межах зведеного виконавчого провадження. На думку представників зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі №660/612/16-ц не може бути застосований, оскільки у ній мова йшла про дії у всьому зведеному виконавчому провадженні, а в даному випадку скарга стосується конкретного виконавчого документу виданого Дніпровським районним судом м. Києва. На питання суду представники зазначили, що перед прийняттям рішення про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та повернення ВД стягувачу без виконання виконавче провадження №56426910 зі зведеного виконавчого провадження №56451978 не виділялось.

Скаржник в судовому засіданні заперечує проти закриття провадження у справі погоджуючись із думкою своїх представників з даного приводу.

Суб`єкти оскарження та/або їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши зміст клопотання боржника, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання підлягає до задоволення і провадження у справі має бути закрите з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту вимог скарги сторона скаржника просить:

- визнати незаконними дії в.о. начальника ВДВС щодо скасування нею постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2018 року №56426910 та документу про передачу майна стягувачеві у рахунок погашення боргу від 14.12.2019 року;

- скасувати п. 2 постави в.о. начальника ВДВС від 31.01.2022 року ВП №56426910 «Про результати перевірки законності виконавчого провадження» про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2018 року №56426910;

- скасувати всі постанови посадових осіб ВДВС у ВП №56426910 та у зведеному виконавчому провадженні №56451978, які були прийняті на підставі постанови в.о. начальника ВДВС від 31.01.2022 ВП №56426910 «Про результати перевірки законності виконавчого провадження»;

- скасувати постанову начальника ВДВС від 31.01.2022 ВП №56426910 «Про скасування документу «про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу» від 14.12.2019 року;

- визнати незаконно бездіяльність державного виконавця по невиконанню положень п. 10 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо не звернення до суду із заявою (поданням) про роз`яснення ухвали №755/8200/16-ц від 26.12.2016 року, про уточнення реквізитів та даних стягувача і боржника, щодо яких приймалось зазначене рішення;

- визнати незаконними дії державного виконавця по поверненню виконавчого документа без виконання у ВП №56426910 та по втраті оригіналу виконавчого документу - ухвали Дніпровського районного суду м. Києва №755/8200/16-ц від 26.12.2016 року;

- зобов`язати Дніпровський відділ ДВС відновити виконавче провадження №56426910;

- зобов`язати Дніпровський відділ ДВС відновити зведене виконавче провадження №56451978 зі складовою його частиною - виконавчим провадженням №56426910.

Постановою державного виконавця від 23.06.2017 року відкрите виконавче провадження №54191873 на підставі судового наказу Господарського суду м. Києва №910/5687/16 від 16.03.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Український лізинговий фонд» грошових коштів.

Постановою державного виконавця від 18.05.2018 року відкрите виконавче провадження №56426910 на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва №755/8200/16-ц від 26.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів.

Постановою державного виконавця від 18.05.2018 року відкрите виконавче провадження №56426644 на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва №755/8203/16-ц від 29.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів.

Постановою державного виконавця від 18.05.2018 року відкрите виконавче провадження №56426732 на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва №755/8204/16-ц від 12.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів.

Постановою державного виконавця від 21.05.2018 року зазначені виконавчі провадження №54191873, №56426910, №56426644 та №56426732 об`єднані у зведене виконавче провадження №56451978.

Постановою державного виконавця від 03.08.2018 року відкрите виконавче провадження №56899963 на підставі судового наказу Господарського суду м. Києва №910/7400/18 від 23.07.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Нова-Пошта» грошових коштів.

Постановою державного виконавця від 03.08.2018 року зазначене виконавче провадження №56899963 приєднане до зведеного виконавчого провадження №56451978.

Постановою державного виконавця від 30.07.2019 року відкрите виконавче провадження №59669940 на підставі судового наказу Господарського суду м. Києва №910/14182/17 від 27.11.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Клуб професійного футболу «Карпати» грошових коштів.

Постановою державного виконавця від 30.07.2019 року зазначене виконавче провадження №59669940 приєднане до зведеного виконавчого провадження №56451978.

Постановою державного виконавця від 07.10.2019 року відкрите виконавче провадження №60219803 на підставі виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва №755/16447/18 від 22.05.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Альфа-Банк» грошових коштів.

Постановою державного виконавця від 11.12.2019 року зазначене виконавче провадження №60219803 приєднане до зведеного виконавчого провадження №56451978.

Отже, у зведеному виконавчому провадженні №56451978 було об`єднано виконавчі провадження з виконання чотирьох виконавчих документів виданих Дніпровським районним судом м. Києва та трьох виконавчих документів виданих Господарським судом м. Києва.

Постановами начальника Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 31.01.2022 року скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження №56426910 від 18.05.2018 року (стягувач ОСОБА_1 ) і цього ж дня, згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання, державний виконавець Єзерська А.М. керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернула виконавчий документ - ухвалу №755/8200/16-ц видану 26.12.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів, без прийняття до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено учасниками судового провадження в судовому засіданні, перед прийняттям 31.01.2022 року рішення про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №56426910 від 18.05.2018 року (стягувач ОСОБА_1 ) та повернення виконавчого документу стягувачу без виконання, виконавче провадження №56426910 зі зведеного виконавчого провадження №56451978 не виділялось.

Отже дії по скасуванню постанови про відкриття виконавчого провадження №56426910, інших документів прийнятих на виконання зазначеної вище ухвали Дніпровського районного суду м. Києва та повернення виконавчого документа без прийняття до виконання здійснені в межах зведеного виконавчого провадження №56451978, тому стосуються інтересів всіх стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, і відповідно безпідставними є посилання сторони скаржника та те, що скарга стосується лише виконавчого документу у ВП №56426910 і не пов`язана із зведеним виконавчим провадженням №56451978. Повернення виконавчого документу без прийняття до виконання відбулось не на стадії подання виконавчого документу до виконання та перевірки його реквізитів на відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а шляхом спочатку відкриття виконавчого провадження №56426910, об`єднання його та інших виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №56451978, перевірки законності ВП, скасування постанови про відкриття ВП та повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, і при цьому оскаржувані рішення, дії та бездіяльність вчинені без виділення виконавчого провадження №56426910 зі зведеного виконавчого провадження №56451978, у якому виконуються рішення судів ухвалені за різними видами судочинства.

Крім того, слід відмітити, твердження сторони скаржника про не пов`язаність скарги зі зведених виконавчим провадженням, спростовуються і самими вимогами скарги, серед яких наявні вимоги про зобов`язання відновити зведене виконавче провадження №56451978 зі складовою його частиною - ВП №56426910 та скасування всіх постанов у зведеному виконавчому провадженні №56451978, які були прийняті на підставі постанови в.о. начальника ВДВС від 31.01.2022 ВП №56426910 «Про результати перевірки законності виконавчого провадження».

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України.

За змістом Закону України «Про виконавче провадження», як державний виконавець, так і керівники органів державної виконавчої служби є державними виконавцями та державними службовцями, а органи державної виконавчої служби є одночасно суб`єктами владних повноважень та органами, діяльність яких підпадає під контроль судових органів, що видали виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зазначена норма є загальною і стосується усіх випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності відділу ДВС, крім тих, що передбачені прямо в окремому законі.

Наявність у зведеному виконавчому провадженні судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, якщо ці рішення підлягають примусовому виконанню, є підставою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність відділу ДВС у порядку адміністративного судочинства.

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких ці судові рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів.

За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені. Слід зауважити, що у разі наявності єдиного суб`єкта примусового виконання (державного виконавця) закон визначає єдиний порядок проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні.

При цьому, законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини першої статті 287 КАС України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів і підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц, від 12.09.2018 у справі №906/530/17, від 17.10.2018 у справі №927/395/13 та у справі №5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі №904/7326/17, від 13.02.2019 у справі №808/2265/16 та від 10.04.2019 у справі №908/2520/16.

Суд ознайомився зі змістом постанов Великої Палати Верховного Суду у справі №678/301/12 від 15.05.2019 року та у справі №308/12150/16-ц від 12.06.2019 року, на які посилалась сторона скаржника, та встановив, що їх зміст не є релевантним до обставин у цій справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 , як один зі стягувачів у зведеному виконавчому провадженні, у разі незгоди із рішеннями, діями та бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, не позбавлений права звернутися до адміністративного суду із адміністративним позовом в порядку, передбаченому статтею 287 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 259-261, 353-355, 447, 448 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 287 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання боржника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі - задовольнити.

Провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Андрющенко Ірини Василівни, головного державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Єзерської Анастасії Михайлівни, боржник: ОСОБА_2 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 15.05.2023 року.

Суддя -