Справа № 303/2092/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Заболотного А.М.

секретар судового засідання Вагерич О.С.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчий комітет Мукачівської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить суд встановити факт про те, що він є єдиною особою, зайнятою постійним доглядом за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка є особою похилого віку, має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Догляд за матір`ю має можливість здійснювати лише син, заявник, оскільки відсутні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд за ОСОБА_2 , тому змушений звернутися до суду із зазначеною заявою.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованої особи.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримав, просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Додатково пояснив, що встановлення факту йому необхідно у випадку можливої його мобілізації, а інших осіб, які б могли доглядати його матір, немає.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності заінтересованої особи та ухвалити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Colder v. The United Kingdom), п.п. 28-36). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 01.04.1998 року ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю заявника ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 29.04.1972 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначає про те, що його матір ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та допомоги.

На підтвердження таких обставин заявником подано до суду довідку до акта догляду МСЕК № 544240 від 13.12.2011 року відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , присвоєно першу групу інвалідності безстроково, така потребує постійного стороннього догляду.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз?яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов?язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені докази, судом встановлено, що медичні документи, які вказують на необхідність постійного догляду ОСОБА_2 датовані 2011 роком. Актуальних на час розгляду цієї справи, як пояснив заявник ОСОБА_1 , медичних документів, які б вказували на необхідність постійного догляду ОСОБА_2 , немає. Крім того, заявником ОСОБА_1 не подано жодного доказу на підтвердження стану його здоров`я та відповідно можливості здійснювати постійний догляд за особою.

Також суд вважає за необхідне зазначити і про таке. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Нормами процесуального законодавства не передбачено права суду за власною ініціативою залучати до участі у справі заінтересованих осіб. Саме такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 07.04.2020 року (справа № 638/4/19).

Матеріали справи свідчать про те, що як заінтересовану особу до участі у справі залучено тільки орган опіки та піклування виконавчий комітет Мукачівської міської ради.

В той же час предметом розгляду цієї заяви є встановлення юридичного факту про існування відповідних відносин між заявником ОСОБА_1 та особою щодо якої за його твердженням він здійснює постійний догляд. Разом з тим, така особа, а саме ОСОБА_2 , до участі в розгляді цієї справи не залучена.

При цьому, в ході судового розгляду заявник ОСОБА_1 не заявляв клопотання про залучення до участі у справі належної заінтересованої особи, зокрема, ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене вище слід прийти до однозначного висновку про те, що заінтересованою особою у справі має бути ОСОБА_2 . Таким чином, звертаючись до суду із вказаною заявою, ОСОБА_1 неправильно визначився з учасниками справи, а саме заінтересованою особою, однак у разі зазначення належної заінтересованої особи у цій справі, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутись до суду повторно з вказаною заявою.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, з огляду на відсутність достатніх доказів та не залучення належної заінтересованої особи до участі в розгляді справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення юридичного факту, про встановлення якого заявлено в заяві ОСОБА_1 , а відтак в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 12, 13, 258, 259, 263-265, 293, 315, 318, 319, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Заінтересована особа: орган опіки та піклування виконавчий комітет Мукачівської міської ради (пл. О.Духновича, 2, м. Мукачево, Закарпатська область).

Повне рішення складено 18.05.2023 року.

Суддя А.М.Заболотний