Справа № 298/891/22
Номер провадження 2/298/46/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 25.10.1996 року вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок, а точніше його частина була передана їй з чоловіком Жорнавським лісокомбінатом для проживання, яке на сьогоднішній день є ліквідованим. Це все відбувалося у 1996 році. Після цього у 1997 році громадянин ОСОБА_2 виселився із іншої частини будинку, передавши позивачці ї її сім`ї свою звільнену кімнату, про що зазначено у заяві останнього, посвідченою колишнім головою Загорбської сільської ради Мушак О.О., а також у виписці з протоколу №1 засідання правління ЗАТ «Жорнавський ЛК» від 13.06.1997 року. Отже позивачка добросовісно володіє, відкрито користується без претензій з боку будь-яких третіх осіб нерухомим майном, що перебуває у її володінні та користуванні.

Як вище зазначено позивачка зареєстрована у вказаному дворогосподарстві. З моменту вселення вона здійснила внутрішній та зовнішній ремонти будинку, здійснила внутрішнє переобладнання житла, встановила огорожу, виготовила всі господарські будівлі та споруди, сплачує постійні платежі за електроенергію, обробляє прилеглу до будинку земельну ділянку тощо. Можливість реалізації свого права на приватизацію житла в позасудовому порядку передбачено у ПКМУ № 1127 від 25.12.2015 року згідно п. 43 де зокрема встановлено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу падання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Після створення з об`єднаної територіальної громади Загорбська сільська рада увійшла до складу Ставненської ОТІ', однак до сьогоднішнього дня не передала свої землі до громади, земельний фонд Ставненської ОТГ до кінця не сформований. Тому позивачка позбавлена можливості виготовити правовстановлюючий документ на земельну ділянку під збудованим нею житловим будинком із господарськими будівлями та спопрудами. Отже найприйнятнішим варіантом оформити право власності на помешкання є судовий розгляд. А тому посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку набувальної давності.

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив такі задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, вирішити за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, в тому числі й з підстав, передбачених ч.4 ст.200 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що згідно виписки з протоколу №1 засідання правління ЗАТ «Жорнавський ЛК» від 13.06.1997 року, в зв`язку з добровільним звільненням житлової площі, яку займав АДРЕСА_2 , яку орендував ОСОБА_3 надати для розширення житла економісту Жорнавського ЛК Іванів Ол.Ол. (а.с.16).

З заяви ОСОБА_2 , вбачається що його дочка переїхала жити в Полтавську область, тому він перейшов жити в її квартиру. Таким чином він добровільно звільняє кімнату в будинку АДРЕСА_3 і передає її в постійне користування ОСОБА_1 , яка проживає з сім`єю в цьому ж будинку в чому і розписався, голова селищної ради ОСОБА_4 посвідчив.

З технічного паспорту на вбудовані приміщення, АДРЕСА_4 виданого КП «РБТІ Великоберезнянської селищної ради» від 01 липня 2022 р. значиться власник ОСОБА_1 .

Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , суд вважає за можливе визнати за нею право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.76,81,206,258,259,263,264,265,268 ЦПК України, та ст.ст.16,328,344 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованої АДРЕСА_5 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) до Ставненської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (; місцезнаходження: 89014 Закарпатська область с. Ставне, 253), про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку набувальної давності на нерухоме майно, а саме на вбудовані приміщення до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий Тарасевич П.П.