ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2023 року м. Кропивницький

справа № 401/44/21

провадження № 22-ц/4809/483/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Макарова Ю. І.) від 25 листопада 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

06 січня 2021 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 про визнання батьківства за рішенням суду.

Позов обґрунтовано тим, що з 2002 року вони з відповідачем знайомі, а з 2006 року по червень 2008 рік між ними склалися близькі стосунки від яких вона народила дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При реєстрації народження дитини відомості про батька записані відповідно до ст. 135 СК України.

Відповідач своє батьківство відносно дочки ОСОБА_3 не визнає, що стало підставою звернення позивачки з цим позовом.

Посилаючись на такі обставини, позивачка просила суд визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши з нього відомості про батька ОСОБА_4 , зазначивши у графі «Батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст рішення суду

25 листопада 2022 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області ухвалив рішення, яким позов задовольнив: визнав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису № 89 від 03 березня 2009 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: у відомостях про батька зазначити у графі «Батько» - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України; виключити з актового запису №89 від 03 березня 2009 року, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості про ОСОБА_4 , як про батька.

Крім того, суд здійснив розподіл судових витрат, стягнувши зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на сплату судового збору в сумі 908,00 грн та витрати на проведення удової експертизи в сумі 6060,00 грн.

Суд мотивував своє рішення тим, що відповідач ОСОБА_2 тричі не з`являвся до експертної установи для проведення судової генетичної експертизи, що унеможливило відібрання порівняльних зразків та проведення експертизи. Тож суд дійшов висновку, що відповідач свідомо ухилився від проведення судової генетичної експертизи, а тому, на підставі ст. 109 СК України, суд визнав факт його батьківства встановленим щодо ОСОБА_3 встановленим і задовольнив позов.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без розгляду (а.с. 152).

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що ОСОБА_1 не надала до суду доказів описаних нею подій 2008-2009 років, що, на його думку, дало йому підставу не брати участь у генетичній експертизі. Крім того, визначені дати проведення експертизи були в період дії карантину та війни.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до Кропивницького апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12 травня 2023 року розгляд справи призначено на 13 червня 2023 року о 10 год. 00 хв.

Учасники справи повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами цивільної справи, зокрема, довідками про доставлення електронного листа (документу) «Судова повістка-повідомлення про судове засідання в справі №401/44/51» (а. с. 178, 179), але в судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися.

Апелянт (відповідач) ОСОБА_2 причини неявки не повідомив, однак надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі (а. с. 180).

Позивачка ОСОБА_1 надіслала до суду заяву, у якій зазначає, що нею було отримано судову повістку про виклик у судове засідання, однак з`явитися не має можливості, у зв`язку з перебуванням разом з донькою ОСОБА_5 у Німеччині, через війну в Україні. Проти апеляційної скарги заперечує, а рішення місцевого суду вважає законним, прийнятим з урахуванням інтересів дитини (а. с. 182).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки обставини, які за законом є обов`язковою підставою для відкладення розгляду справи, не встановлено колегія суддів апеляційного суду без виходу до нарадчої кімнати постановила ухвалу про розгляд справи за фактичної явки.

Крім того, згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Таким чином, суд розглянув справу 13 червня 2023 року, але датою ухвалення цієї постанови є 14 червня 2023 року дата складання повного тексту постанови.

Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини справи:

Щонайменше з 2003 року сторони по справі, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , знайомі один з одним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Кременчук Полтавської області народилась ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 березня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис №89. Батьками дитини зазначені: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_1 . (а.с. 7, 8).

Відомості про батька записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, згідно з якою при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. (а.с. 8)

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги та рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Норми права та акти законодавства, які застосовуються до правовідносин сторін

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Загальні правила визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано нормами ст. 125 Сімейного кодексу України.

Так відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини (п. 1) або за рішенням суду (п. 3).

Положення ст. 128 СК України передбачають, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений, зокрема, матір`ю дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Щодо суті спору, оцінки аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

З огляду на зміст ст. 121, ст. 128 СК України у справах про визнання батьківства за рішенням суду передумовою звернення до суду є наявність запису про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а предметом доказуванням є походження дитини від певної особи, яку позивач просить визнати її батьком. При цьому під походженням мається на увазі наявність кровного споріднення між дитиною і ймовірним батьком.

Відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, мають бути підтверджені доказами, зібраними в порядку, передбаченому ЦПК України, про що прямо вказано у ч. 2 ст. 128 СК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази у справи мають відповідати стандартам належності, допустимості, достатності і достовірності доказів, які встановлені ст. ст. 77 80 ЦПК України.

Стосовно такого доказу, як висновок експертиза, то згідно з ч. ч. 1 3 ст. 102 ЦПК України - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення у справі № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Отже, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка вказала, що вони з відповідачем знайомі з 2002 року, а з 2006 року по червень 2008 року у них склалися близькі відносини, тож вона стверджує, що саме він є біологічним батьком народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_3 дочки ОСОБА_5 .

Відповідач визнав факт знайомства з позивачкою з 2003 року, але не визнав свого батьківства щодо народженої нею дитини.

Зі змісту пояснень сторін, які викладені у їх заявах по суті справи, вони ніколи разом не проживали, інколи зустрічалися, при цьому відповідач ніколи не визнавав свого батьківства щодо народженої позивачкою дочки.

За таких обставин відсутність будь-яких інших доказів, окрім висновку експертизи, можливого батьківства відповідача щодо ОСОБА_6 є зрозумілим.

Тож позивачка сподівалася довести батьківство відповідача саме на підставі висновку судово-генетичної експертизи, про призначення якої просила суд у позовній заяві та проти призначення якої відповідач заперечень у своєму відзиві не висував (а. с. 2, 25).

Про допустимість і достовірність такого доказу вказано у вищезгаданому рішенні ЄСПЛ. Такого ж по суті висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц.

З огляду на це, високий ступінь точності результату судово-генетичної експертизи, наукову обґрунтованість методу дослідження, а також те, що закон не визначає мінімуму обсягу доказів щодо встановлення походження дитини від особи, ймовірного батька, суд, з огляду на конкретні обставини справи, може визнати факт батьківства лише на підставі висновку експертизи, якщо такий висновок не спростовується іншими доказами у справі.

Право учасників справи подавати суду докази передбачене п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України.

Водночас згідно з п. 2 та п. 4 ч. 2 ЦПК України на них покладаються обов`язки сприяння своєчасному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання усіх наявних у них доказів в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

З огляду на встановлений ч. 1 ст. 81 ЦПК України принцип розподілу тягаря доказування, позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а відповідач обставини, якими він обґрунтовує свої заперечення проти пред`явленого до нього позову.

У ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З матеріалів справи відомо, що ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2021 року призначено судову генетичну експертизу у цивільній справі № 401/44/21, проведення якої доручено експертам Медико-Генетичного центру «МАМА-ПАПА», що знаходиться за адресою: 39610, Полтавська область, м. Кременчук, провулок Залізничний, буд. 22/11. На вирішення експерта поставлено питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ? (а. с. 32-34).

Місцевий суд направив на адресу відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) копію повідомлення Медико-генетичного центру «МАМА-ПАПА» про необхідність його явки за адресою: АДРЕСА_2 на 15 год. 30 хв. 13 травня 2021 року для проведення генетичної експертизи (вих. № 401/44/21/8158/21, а. с. 43).

Вказане повідомлення відповідач отримав 30 квітня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 465, а.с. 47).

06 та 11 травня 2021 року до місцевого суду надійшло клопотання ОСОБА_2 (вх. 6268/21), у якому зазначається, що станом на 06 травня 2021 року Полтавська область знаходиться у «червоній» карантинній зоні, а питання виїзду в інше місто потребує завчасного узгодження на роботі. Таким чином, прибути 13 травня 2021 року у м. Кременчук не є можливим (а. с. 48).

Тобто, відповідач відмовився з`явитися до експертної установи у призначений час з наведених ним причин.

Медико-генетичний центр «МАМА-ПАПА» визначив іншу дату для проведення експертизи, а саме 05 серпня 2021 року о 16 год. 00 хв, про що місцевий суд повідомив відповідача письмово (поштове відправлення з рекомендованим повідомленням вих. № 404/44/21/14801/21, а. с. 55), яке той отримав 23 липня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих кодовий ідентифікатор 845, а.с. 57).

25 серпня 2021 року Медико-генетичний центр «МАМА-ПАПА» повернув до суду ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 квітня 2021 року про призначення експертизи без виконання, у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 до експертної установи для відібрання біологічних зразків (а. с. 59).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 листопада 2021 року за клопотанням позивачки вдруге було призначено судову генетичну експертизу у справі № 401/44/21 (а. с. 78-80).

Відповідач отримав копію цієї ухвали 06 грудня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 84).

14 лютого 2022 року Медико-генетичний центр «МАМА-ПАПА» повернув ухвалу Світловодського міськрайонного сду Кіровоградської області від 19 листопада 2021 року про призначення експертизи без виконання у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 до експертної установи для відібрання біологічних зразків. Додатково у листі зазначається, що експертною установою було направлено сторонам рекомендовані повідомлення про необхідність їхньої явки до експертної установи для здачі біологічних зразків 03 лютого 2022 року о 16 год. 00 хв, зокрема відповідачу по справі надіслано таке повідомлення з штрих-кодовим ідентифікатором 1134, копія квитанції про відправлення додана до листа (а. с. 87, 88), однак відповідач знову не з`явився до експертної установи.

04 травня 2022 року до Світловодського міськрайонного суду надійшло письмове повідомлення ОСОБА_2 , де зазначено, що повідомлення експертної установи про необхідність його явки для проведення експертизи на 03 лютого 2022 року о 16 год. 00 хв. було отримано ним особисто 01 лютого 2022 року о 14 год. 38 хв, що, за його твердженням, не сприяло вирішенню питання про можливість виїзду до м. Кременчука (а. с. 101).

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року втретє призначено судову генетичну експертизу у справі № 401/44/21 (а. с. 114-117).

Відповідач ОСОБА_2 копію вказаної ухвали отримав 07 червня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про направлення поштового відправлення (а. с. 121).

22 вересня 2022 року експертною установою повернуто до суду ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2022 року про призначення експертизи без виконання у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 до експертної установи для відібрання біологічних зразків. У супровідному листі зазначено, що експертною установою було направлено сторонам рекомендовані повідомлення про необхідність їхньої явки до експертної установи для здачі біологічних зразків 12 вересня 2022 року о 15 год. 30 хв, однак відповідач на визначену дату не з`явився. (а. с. 124). Крім того, експертною установою долучено копію фіскального чека ПН 55 про направлення рекомендованого листа ОСОБА_2 (а. с. 125).

Таким чином, місцевий суд тричі (07 квітня 2021 року, 19 листопада 2021 року, 01 червня 2022 року) призначав у судові судову-генетичну експертизу для встановлення наявності/відсутності кровного споріднення між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак ухвали суду про призначення експертизи експертна установа повернула без виконання, у зв`язку з неявкою до експертної установи відповідача ОСОБА_2 , для здачі біологічних зразків.

При цьому, відповідач щоразу отримував копію надісланої йому ухвали про призначення експертизи у якій учасники справи попереджалися про правові наслідки ухилення від участі в експертизі.

Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, букального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини. Для визначення спірного батьківства необхідна присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Згідно з матеріалами справи відповідач чотири рази завчасно попереджався про час, день та місце проведення відбору необхідних зразків для проведення експертизи, але жодного разу не з`явився. Водночас позивачка разом з малолітньою дитиною до експертної установи з`явилися.

З огляду на зміст усіх заяв, які відповідач подав до суду з поясненнями своєї неявки до експертної установи, а також з огляду на зміст апеляційної скарги, можна резюмувати, що він не вбачав сенсу у проведенні експертизи через відсутність інших наданих позивачкою доказів його батьківства.

Колегія суддів апеляційного суду нагадує, що відповідно до норм ст. 12, ст. 43 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому учасники справи повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки.

Добросовісність у таких випадках означає прагнення особи сумлінно використовувати права та забезпечити виконання обов`язків. Отже, законодавець, через наскрізний у цивільному праві принцип добросовісності, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями або бездіяльністю шкоди правам та інтересам інших осіб.

Стосовно справ про визнання батьківства, то добросовісне використання їх учасниками своїх процесуальних прав та виконання відповідних обов`язків не лише відповідає інтересам сторін, а й має особливо важливе значення з огляду на те, що визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, зокрема права знати своїх батьків, спілкуватися з ними та отримувати їхнє піклування.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Наведена норма процесуального закону фактично встановлює спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі в експертизі.

Такого ж висновку Верховний Суд дійшов в постановах від 18 лютого 2021 року у справі № 569/13821/18; від 26 квітня 2023 року у справі № 199/3284/19.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач був достовірно обізнаний про неодноразове призначення сдово-генетичної експертизи у цій справі, про необхідність надання ним біологічних зразків для проведення експертизи, про дату, час та місце відібрання таких зразків, але жодного разу не з`явився для забору зразків, що унеможливило проведення експертизи та отримання її результатів, а також позбавило позивачку надати такий істотний для справи докази, а в її ситуації єдиний доказ батьківства відповідача.

Така бездіяльність відповідача свідчить про його ухилення від проведення зазначеної експертизи та від встановлення істини у справі.

Водночас така бездіяльність відповідача та його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо неї дає підстави вважати, що він не довів свої заперечення на позов.

З огляду на те, що відповідач визнав наявність між ним і позивачкою певних стосунків і результати судово-генетичної експертизи могли спростувати його заперечення батьківства стосовно народженої позивачкою дитини, а тому, врахувавши умисне неодноразове ухилення відповідача від проведення експертизи, що унеможливило її проведення, суд першої інстанції обґрунтовано визнав факт, який відповідачем заперечується, та для встановлення якого призначалася експертиза.

А так, як відповідач будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень на позов не надав, то суд обґрунтовано встановив походження дитини ОСОБА_3 від відповідача.

Задовольнивши позвоні вимоги, суд першої інстанції відповідно до норм ст. ст. 133, 139, 141 ЦПК України поклав на відповідача обов`язок сплатити позивачці компенсацію за понесені нею судові витрати, а саме: сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 908 грн, а також, враховуючи що суд визнав факт, для з`ясування якого ним була призначена судова експертиза, від участі у проведенні якої відповідач неодноразово ухилився, проте роботу експертною установою у цій справі виконано частково (двічи відібрано біологічні зразки ОСОБА_7 ) на суму 6060 грн (а.с. 112). Щодо розподіл витрат на проведення експертизи, то рішення суду відповідає висновку Верховного Суду про застосування 133, 141 ЦПК України у поєднанні з ст. 109 цього ж Кодексу, викладеному у постанові від 25 березня 2020 року у справі № 202/1825/17-ц.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки. Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Про судові витрати

Підстави для перерозподілу судових витрат, а також присудження відповідачу компенсацій судових витрат, понесених ним у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відсутні.

Позивачка вимог про компенсацію судових витрат, у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку, не заявляла.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 червня 2023 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 3 ст. 394 ЦПК України.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник