Справа № 549/276/23
провадження № 2/549/91/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року смт Чорнухи

Суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Глущенко Н.М., розглянувши заяву заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Дігтяря Антона про забезпечення позову у цивільній справі за позовом заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Дігтяря Антона в інтересах держави, позивача: Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова», про конфіскацію земельних ділянок,

У С Т А Н О В И В:

Заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Дігтярь Антон 15 серпня 2023 року звернувся до суду з указаним позовом. Разом із позовною заявою заступник керівника прокуратури подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки з кадастровим номером :00:004:0080, площею 3,57 га, та :01:001:0242 площею 0,2 га, які розташовані на території Чорнухинської територіальної громади Лубенського району Полтавської області, та заборонити ОСОБА_1 розпоряджатися, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання вказаних земельних ділянок.

Заява мотивована тим, що окружною прокуратурою виявлено порушення вимог ст.13, 14, 41 Конституції України, ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України, оскільки ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, впродовж року після набуття права власності на вищевказані земельні ділянки не відчужила їх, а тому є підстави для конфіскації цих земельних ділянок у власність держави, у зв`язку з чим заступник керівника Лубенської окружної прокуратури Полтавської області Дігтярь А. звернувся з відповідним позовом до суду.

На цей час громадянка рф ОСОБА_1 без перешкод володіє та використовує земельні ділянки на території України.

Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельної ділянки у власність держави та її подальше використання з метою забезпечення потреб, у першу чергу громадян України.

Будь-яке подальше відчуження ОСОБА_1 як громадянкою рф спірних земельних ділянок порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття їх у власність держави шляхом конфіскації, оскільки особливо в умовах воєнного часу дані земельні ділянки має використовуватись насамперед для забезпечення продовольчих потреб громадян України.

Враховуючи, що існує можливість відчуження земельних ділянок ОСОБА_1 третім особам, зміни конфігурації (об`єднання, поділу), вчинення інших дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про конфіскацію земельних ділянок, це зумовлює необхідність у забезпеченні позову у виді накладення арешту на спірні земельні ділянки та забороні розпоряджатися ними, тому заступник керівника прокуратури просить суд для забезпечення позову застосувати заходи забезпечення у виді накладення арешту на земельну ділянку та заборони ОСОБА_1 розпоряджатись ними, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Заява розглядається без повідомлення сторін, на підставі наданих позивачем документів, яких достатньо для вирішення заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши вимоги заявника за заявою про забезпечення позову та поданою позовною заявою, вивчивши додані до позовної заяви матеріали, приходжу до наступних висновків, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Частиною першою та другої статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

До видів забезпечення позову законом віднесено накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб (пункт 1 частини 1 статті 150 ЦПК України), а також заборону вчиняти певні дії (пункти 2 частини 1статті 150 ЦПК України).

Під арештом майна слід розуміти заборону розпорядження цим майном, а в певних випадках - і користування ним. Заборона вчиняти певні дії, поряд з іншим, може бути пов`язана з необхідністю збереження об`єкта спору в існуючому стані та збереження його статусу, що має сприяти вирішенню спору та можливості виконання судового рішення.

З матеріалів вбачається, що Лубенською окружною прокуратурою Полтавської області заявлено позов в інтересах держави, який обґрунтовано порушенням вимог законодавства відповідачем щодо не відчуження упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Таким чином, предметом позову прокурора є правовідносини щодо права власності відповідача на земельні ділянки.

Складовими права власності на землю є право розпорядження, володіння та користування цією нерухомістю.

У порядку забезпечення позову прокурор вважає необхідним тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві відчужувати, змінювати цільове призначення земельних ділянок з кадастровим номером :00:004:0080, та :01:001:0242, здійснювати її перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками, що є складовою оспорюваного права власності. Отже, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам.

Відсутність обтяжень спірної нерухомості не перешкоджатиме подальшій зміні речових прав на землю, що може стати дійсною перешкодою у ефективному захисті та поновленні прав, якщо факт їх порушення буде встановлений судом при вирішенні спору.

Необхідність збереження правового статусу та стану спірної ділянки, який існує, принаймі на час виникнення спору, відповідає умовам вжиття заходів забезпечення позову та застосуванню правил частини 2 статті 149 ЦПК України.

Такі умови можуть бути забезпечені накладенням арешту та тимчасовою забороною розпорядження цим майном, змінювати об`єкт спору (виділ, поділ, об`єднання тощо).

Такий спосіб забезпечення позову відповідає і підставам, зазначеним прокурором у заяві.

Забезпечення позову у вказаний спосіб не обмежує права володіння та користування земельною ділянкою її теперішнім власником в існуючих розмірах за її цільовим призначенням.

Тимчасове обмеження у розпорядженні спірною ділянкою на час розгляду справи не порушує статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки таке обмеження встановлюється в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За наведених обставин, виходячи з обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи, що такі види забезпечення позову є співмірними й відповідають заявленим позовним вимогам, а також те, що тимчасове обмеження права розпоряджатися земельною ділянкою без обмеження права користування нею, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересам відповідача, а також те, що останній на даний час має реальну можливість вільно розпоряджатись спірною земельною ділянкою, що у свою чергу обумовлює високу вірогідність здійснення її відчуження, зміну її конфігурації (об`єднання) тощо, з метою запобігання вчиненню дій, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а саме в частині конфіскації земельної ділянки у власність держави, та з метою належного захисту законних прав і охоронюваних інтересів держави, суд дійшов висновку, що подану заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 149,151,153,247,258-261 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Заяву заступника керівника Лубенської окружної прокуратури Дігтярь Антона про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 3,57 га із кадастровим номером :00:004:0080, та земельну ділянку площею 0,2 га із кадастровим номером :01:001:0242, належні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які розташовані на території Чорнухинської територіальної громади Лубенського району Полтавської області.

Заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( РНОКПП номер НОМЕР_1 , національний паспорт іноземця: номер: НОМЕР_2 виданий 24.06.2015 ФМС 50059, країна громадянства: російська федерація, місце проживання: АДРЕСА_1 ) розпоряджатися земельною ділянкою площею 3,57 га із кадастровим номером :00:004:0080, та земельною ділянкою площею 0,2 га із кадастровим номером :01:001:0242, які розташовані на території Чорнухинської територіальної громади Лубенського району Полтавської області - змінювати її цільове призначення, здійснювати її перетворення, поділ, об`єднання належних їй на праві привітної власності земельних ділянок з іншими земельними ділянками.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню із дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду до 15.08.2026 включно.

Ухвалу суду направити заявнику та іншим учасникам справи для відома, а для вжиття відповідних заходів щодо її виконання направити Пирятинському відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За клопотанням учасника суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим або скасувати заходи забезпечення позову.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.М.Глущенко