КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №824/47/23
Провадження: № 22-ск/824/18/2023
У Х В А Л А

13 квітня 2023 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Хижняк Анастасії Володимирівнипро скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року(третейський суддя Ярошовець В.М.) у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 810 066грн 26коп. та третейський збір у сумі 8 500грн 66коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2014 року на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року видано виконавчий лист.

14 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хижняк А.В. направила до Київського апеляційного суду поштовим зв`язком заяву про скасування зазначеного рішення третейського суду, яка надійшла до суду 21 березня 2023 року.

У поданій заяві представник ОСОБА_1 - адвокат Хижняк А.В. просить поновити строк для звернення з заявою про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року у справі №1298/13, посилаючись на те, що ОСОБА_1 про наявність рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року дізнався з матеріалів виконавчого провадження щодо виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2014 року, а повний текст рішення третейського суду був отриманий 18 січня 2023 року.

Також адвокат Хижняк А.В. зазначає, що ОСОБА_1 , будучи відповідачем у справі № 1298/13, рішення третейського суду не отримував, про наявність судової справи та про місце, дату та час судового розгляду не був повідомлений, жодних повісток чи будь-яких документів від третейського суду не отримував, підписи у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення йому не належать.

Для перевірки доводів представника відповідача про необізнаність останнього про наявність справи №1298/13 та не отримання рішення третейського суду, 24 березня 2023 року Київським апеляційним судом направлений запит до постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків про витребування матеріалів вказаної справи.

Матеріали справи надійшли до Київського апеляційного суду 10 квітня 2023 року.

Вивчивши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Хижняк А.В.про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року танадані матеріали справи №1298/13, вважаю, що клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 рокузадоволенню

не підлягає, а заява підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

З матеріалів справи №1298/13 встановлено, що 2 грудня 2013 року до постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 4 грудня 2013 року порушено провадження у справі №1298/13 та призначено справу до розгляду на 28 січня 2014 року.

Вказану ухвалу направлено ОСОБА_1 10 грудня 2013 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком рекомендованих листів, копія якого знаходиться у матеріалах справи №1298/13 (с.с. 26).

Відповідно до листа заступника начальника Лівобережного поштамту Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 25 лютого 2014 року рекомендований лист з повідомленням, відправлений 10 грудня 2013 року на адресу: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , надійшов до відділення поштового зв`язку Северинівка 14 грудня 2013 року та в цей же день вручений адресату (с.с.30).

Ухвалою постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28 січня 2014 року у зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи №1298/13 відкладено на 11 квітня 2014 року.

Вказану ухвалу направлено ОСОБА_1 25 березня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується списком рекомендованих листів, копія якого знаходиться у матеріалах справи №1298/13 (с.с. 32).

Ухвалою постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 11 квітня 2014 року у зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи №1298/13 відкладено на 2 червня 2014 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав 22 травня 2014 року направлену кореспонденцію у справі №1298/13, про що свідчить його підпис та підпис працівника поштового зв`язку (с.с. 37 справи №1298/13).

Ухвалою постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 2 червня 2014 року у зв`язку із неявкою відповідача розгляд справи №1298/13 відкладено на 1 серпня 2014 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав 22 липня 2014 року направлену кореспонденцію у справі №1298/13, про що свідчить його підпис та підпис працівника поштового зв`язку (с.с. 42 справи №1298/13).

Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року позов задоволено частково.

Копія рішення третейського суду направлена на адресу ОСОБА_1 12 серпня 2014 року, що підтверджується списком рекомендованих листів та квитанцією Укрпошти (с.с. 60 справи №1298/13).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав 16 серпня 2014 року направлену кореспонденцію у справі №1298/13, про що свідчить його підпис у графі - «вручено особисто», а також підпис працівника поштового зв`язку (с.с.62 справи №1298/13).

Відповідно до частини першої статті 454 ЦПК України і частини другої статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене шляхом звернення до суду із заявою про його скасування сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання

про їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини 3 статті 454 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного суду за місцем розгляду справи третейським судом.

Згідно з частиною 5 статті 454 ЦПК України заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: 1) стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; 2) особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Частиною 7 статті 454 ЦПК України визначено, що заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною п`ятою статті 454 ЦПК України, повертається.

Рішенням Конституційного Суду України від 06 квітня 2022 року № 2-р(II)/2022 у справі № 3-9/2019(206/19) за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 1 частини 5, частини 7 статті 454 ЦПК України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункт 1 частини 5, частину 7 статті 454 ЦПК України у тому, що вони унеможливлюють поновлення судом строку на подання особою, яка є стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, заяви про скасування рішення третейського суду.

Водночас Конституційний Суду України вказав, що пункт 1 частини п`ятої, частина сьома статті 454 ЦПК України, визнані неконституційними, втрачають чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Тому до спливу зазначеного періоду указана норма підлягає застосуванню, але з урахуванням висновків Верховного Суду.

Здійснюючи тлумачення положень частини сьомої статті 454 Цивільного процесуального кодексу України, у справі № 3/2021 Верховний Суд вказав, що зазначена норма процесуального права не є імперативною, цей строк не є преклюзивним (присічним), оскільки не містить заборони на поновлення цього строку, як, наприклад, це передбачено у частині другій статті 358, частині третій статті 394, частині третій статті 424 ЦПК України та інших нормах.

Строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина 1 статті 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша та друга статті 126 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін третейським судом про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан виконання зобов`язання, про стан відомого їм третейського чи виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 6 жовтня 2022 року, справа № 824/44/22).

Заявляючи клопотання про поновлення строку звернення із заявою про скасування рішення третейського суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Хижняк А.В. посилається на необізнаність ОСОБА_1 про третейський розгляд, про неотримання ним викликів суду та рішення третейського суду.

Порядок вручення рекомендованих поштових відправлень визначений Правилами надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

За пунктом 99 Правил, у редакції на час вручення повідомлень ОСОБА_1 , рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

У пункті 106 Правил передбачено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвище. Цей запис вносить працівник поштового зв`язку.

Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків.

Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано (постанови Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 222/1402/16, від 29 червня 2022 року у справі № 501/1581/18).

В матеріалах справи № 1298/13 наявні рекомендовані повідомлення про вручення ОСОБА_1 ухвал третейського судді про відкладення розгляду справи, у яких зазначалися дата та час третейського розгляду справи, де він був відповідачем, а також копії рішення третейського суду. Підпис ОСОБА_1 на рекомендованих повідомленнях посвідчений працівником поштового відділення. Вказані документи підтверджують, що ОСОБА_1 був обізнаний про третейський розгляд та отримав копію рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року- 16 серпня 2014 року (с.с.62 справи №1298/13).

Заявником не спростовано презумпцію добросовісного виконання працівниками підприємства поштового зв`язку своїх обов`язків при врученні ОСОБА_1 відповідних рекомендованих листів.

Рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі №1298/13 було ухвалено 1 серпня 2014 року, тому строк на оскарження рішення закінчився 30 жовтня 2014 року.

Однак, із заявою про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хижняк А.В. звернулася до суду 14 березня 2023 року, тобто поза межами строку, встановленого ст. 454 ЦПК України.

Крім того, звертає на себе увагу та обставина, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2014 року виданий виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року по справі № 1298/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту, який перебував на виконанні у Державній виконавчій службі.

Вказані обставини спростовують твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Хижняк А.В. про те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про третейський розгляд справи.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що строк на оскарження рішення третейського суду був пропущений ОСОБА_1 з неповажних причин і ним не наведені обставини, які б підтверджували неможливість подання заяви про скасування рішення третейського суду у передбачений процесуальним законом строк, а відтакклопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду задоволенню не підлягає, а заява підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 454 ЦПК України, суддя

ухвалив:

клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Хижняк Анастасії Володимирівни про поновлення строку на подання заяви про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 рокузалишити без задоволення.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Хижняк Анастасії Володимирівни про скасування рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 1 серпня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя