Справа № 643/2220/23
Провадження № 2/643/862/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.06.2023 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Осадчого О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ткачова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Каленська Н.В. звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову представник зазначила, що 25 березня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який наразі розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на ст.150 Сімейного кодексу України вказала, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Батько повинен брати участь в утриманні свого сина, він є здоровим та працездатним, а тому може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Каленська Н.В. подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без їхньої участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву він не скористався.

Оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, а позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у матеріалах справи доказів згідно положень ст. 280, 281 ЦПК України.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони у справі перебували у шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16.10.2020 розірвано.

Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 від 01 вересня 2015 року.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно наданих представником реєстраційних даних від 05.12.2022, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкають у Федеративній Республіці Німеччина. Згідно посвідок на проживання у ФРН ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою - АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 дозволено проживати до 04.03.2024, ОСОБА_3 до 28.12.2023.

Зазначене свідчить про те, що дитина проживає з матір`ю, дану обставину відповідачем не спростовано.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

Положенням Цивільно-процесуального кодексу визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину.

Відповідач перебуває в працездатному віці, являючись батьком малолітньої дитини, зобов`язаний утримувати її до повноліття, враховуючи право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та у першу чергу інтересам дитини та не порушить прав сторін.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовна заява подана до суду 22.03.2023 року, тому аліменти присуджуються саме з цієї дати.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок, оскільки позивач при подачі позову звільнена від його сплати.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 191 СК України, ст.ст. 10, 12, 95, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.03.2023 року, з моменту подачі позову, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах оплати платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , місце реєстрації за кордоном: АДРЕСА_3 ;

представник позивача адвокат Каленська Наталія Володимирівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1448 від 13.06.2007, видане Харківською обласною КДКА, адреса для листування: 61143, м.Харків, вул. Велика Кільцева, буд.138, 142,

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп - НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддя: О.В. Осадчий