ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4301/23 Справа № 211/2941/22 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 211/2941/22

провадження № 22-ц/803/4301/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу № 211/2941/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 ,

на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2022 року (суддя Ткаченко С.В.), ухваленого в приміщенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в обґрунтування якого посилався на те, що у період з 08.07.2016 року по 29.07.2021 рік він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Під час перебування у шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 12.03.2021 року у справі № 214/674/21 він сплачує аліменти на утримання сина. Крім того, 10.09.2021 року він уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до судового наказу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.05.2022 року у справі № 211/1730/22 позивач сплачує аліменти на утримання доньки. Зважаючи на два судових накази, кожній з відповідачів він сплачує аліменти у розмірі частки від усіх видів доході, а загалом у розмірі 50% від доходу. 24.02.2022 року в Україні через військову агресію РФ було введено військовий стан. На підприємстві, де він працює, АТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», наразі, вводяться ряд змін, зокрема, було введено особливий графік і скорочено тривалість робочого дня. Це потягло за собою істотне зниження доходу, при тому, що його дружина ОСОБА_2 на даний час перебуває на його повному утриманні так як доглядає дитину. До того ж, зважаючи на підвищення цін по оплаті за комунальні послуги, у нього утворилися борги за такі послуги, оскільки оплачувати їх він не має можливості. Разом з тим, зазначає, що він не намагається уникнути відповідальності та свого обов`язку з приводу утримання своєї дитини. Натомість, просить суд зменшити аліменти, враховуючи свій майновий стан, а саме, зменшити розмір аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частини до частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з частини до частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задоволено: зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 за судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2021 року у справі № 214/674/21 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини до частини від усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 за судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.05.2022 року у справі № 211/1730/22 на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з частини до частини від усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду мотивоване суттєвими змінами сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача) в порівнянні з його матеріальним становищем на момент винесення судових наказів. Зокрема, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, його доходи зменшилися, при тому, що на даний час на його утриманні знаходиться також дружина ОСОБА_2 , яка доглядає за дитиною.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 за судовим наказом Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2021 року у справі № 214/674/21 на утримання сина ОСОБА_5 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до неї, відмовити в повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 не була належним чином повідомлена про розгляд даної справи, а тому не мала можливості надати до суду відзив, пояснення та інші докази, які визначають її матеріальне становище та їх спільної з позивачем дитини, стан здоров`я сина, який потребує постійного медичного догляду та відповідно грошових затрат на це. Крім того, вказує, що позивач як на підставу для зменшення розміру аліментів посилається на своє складне фінансове становище, зміни умов праці та підвищення цін по оплаті комунальних послуг, але доказів як розміру заробітної плати, змін істотних умов праці, будь-яких виписок, квитанцій щодо комунальних нарахувань та платежів суду не надає. Позивач також зазначає, що у нього на утриманні перебуває дружина ОСОБА_2 разом із дитиною, проте й в цій частині не надає доказів, які б дали можливість суду оцінити його матеріальний стан.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Згідно з трекінгом поштових відправлень на офіційному сайті АТ «Укрпошта» позивач ОСОБА_1 отримав копію ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження та копію апеляційної скарги ОСОБА_3 20 квітня 2023 року.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 з 08.07.2016 року перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який 27.07.2021 року рішенням Саксаганського районного суду міста Кривий Ріг Дніпропетровської області було розірвано.

Від шлюбних відносин у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На підставі судового наказу № 214/674/21, виданого 12.03.2021 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

10.09.2021 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від вищевказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_1

20.05.2022 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 18 травня 2022 року, на користь матері дитини ОСОБА_2 .

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пункт 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 випливає, що вона оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині позовних вимог ОСОБА_1 до неї, а тому рішення суду в частині задоволення позову до ОСОБА_2 відповідно до принципу диспозитивності апеляційним судом не перевіряється.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з факту наявності суттєвих змін сімейного та матеріального стану платника аліментів (позивача) в порівнянні з його матеріальним становищем на момент винесення судового наказу. Зокрема, суд зазначив, що у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, доходи позивача зменшилися, при тому, що на даний час на його утриманні знаходиться також дружина ОСОБА_2 , яка доглядає за дитиною.

Проте, суд першої інстанції дійшов такого висновку з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування такого судового рішення.

Так, в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що не був повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи.

За частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Встановлено, що справу розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання відповідачем ОСОБА_3 копії ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2022 року про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви ОСОБА_1 . Судом першої інстанції копії зазначених документів направлялися на адресу відповідача. Однак, конверт було повернуто до суду першої інстанції з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Апеляційний суд виходить з того, що повернення вищезазначеного конверту на ім`я відповідача з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідач ОСОБА_3 про хід розгляду справи. Крім того, повернення конверту з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання кореспонденції суду чи про їх незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи без належного повідомлення відповідача про хід розгляду справи, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції на підставі пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з ухваленням в цій частині нового рішення по суті позовних вимог.

В частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За статтею 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан. Так, 24 лютого 2022 року в Україні через військову агресію російської федерації введено воєнний стан. На підприємстві, де він працює, АТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», наразі вводяться ряд змін. Зокрема було введено особливий графік і скорочено тривалість робочого тижня, що потягло за собою істотне зниження його доходу. При цьому, на теперішній час на його повному утриманні перебуває дружина ОСОБА_2 , яка доглядає за їх дитиною. До того ж, зважаючи на підвищення цін по оплаті за комунальні послуги, у нього утворюються борги за такі послуги.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, саме ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі.

Натомість, звертаючись до суду з таким позовом, ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що у нього погіршився майновий стан після прийняття 12 березня 2021 року судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі від усіх видів доходів.

Так, як на підставу для зменшення розміру аліментів, позивач посилається на зниження його доходу через введення особливого графіку і скорочення тривалості робочого тижня на підприємстві, в якому він працює. Проте, позивачем не надано суду довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно себе, а надані до позовної заяви додатки не відображають загальний рівень доходу позивача, про що обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі ОСОБА_3 .

В свою чергу, посилання позивача на те, що з 10 вересня 2021 року він перебуває в іншому шлюбі, а 04 березня 2022 року у нього народилася ще одна дитина, без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його фінансового стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

Колегія суддів також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір.

Таким чином, ОСОБА_1 належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для зменшення розміру аліментів не надано, а тому підстави для задоволення таких позовних вимог до ОСОБА_3 відсутні.

Апеляційний суд також виходить з того, що встановлений судовим наказом від 12.03.2021 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без доведення погіршення майнового стану платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_3 сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 4 частини 1, пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушенням норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було порушено норми процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи вищезазначене та те, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 , з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 488,60 грн.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3 також просить суд покласти на позивача ОСОБА_1 її витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Так, в суді апеляційної інстанції в інтересах відповідача у справі діяв адвокат Павленко В.В.

Повноваження ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером і договором про надання правової допомоги № 13/02/23 від 13 лютого 2023 року.

Згідно з пунктом 3.1 договору про надання правової допомоги № 13/02/23 від 13 лютого 2023 року за послуги, що надаються Адвокатським об`єднанням за умовами даного Договору, Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню гонорар, остаточний розмір якого та порядок оплати встановлюється згідно акту приймання-передачі наданих послуг.

Скаржником до апеляційного суду було також надано Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № 13/02/23 від 13.02.2023 року відповідно до якого сторони за цим договором домовились, що вартість послуг за даним договором за підготовку та подачу до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2022 року у справі № 211/2941/22 становить 4 000,00 грн. Оплата послуг за вказаним договором здійснюється наступним чином: 13.02.2023 року 2 000,00 грн; 13.03.2023 року 2 000,00 грн.

Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складу суддів Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

ОСОБА_3 до апеляційної скарги додано дві квитанції щодо оплати за договором про надання правової допомоги від 13 лютого 2023 року на суму 2 000,00 грн та від 07 березня 2023 року на суму 2 000,00 грн.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що зазначена скаржником сума витрат на правничу допомогу відповідає принципам обґрунтованості та пропорційності, а тому з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 слід стягнути 4 000,00 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 грудня 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору, понесені нею у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 4 000,00 (чотири тисячі) гривень у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло