Провадження №2/523/2008/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"31" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Севрачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

В С Т А Н О В И В :

До Суворовського районного суду м.Одеси звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Обгрунтовує позовні вимоги, що 22 лютого 1997 року, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 97/0080 позивач придбав квартиру у відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які діяли від свого імені та імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4 що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений договір, був укладений на Одеській універсальній товарній біржі «GIP», та у відповідності до норм законодавства, які діяли на час укладення договору, така угода нотаріальному посвідченню не підлягала.

На даний час позивач не має можливості відповідно до законодавства України в повному обсязі володіти та розпоряджатися своїм майном. У зв`язку зі змінами в чинному законодавстві щодо норм про обов`язковість нотаріального посвідчення договорів купівлі- продажу, договір на підставі якого позивач придбав квартиру, не відповідає формам договору, що тягне за собою його недійсність.

У зв`язку з тим, що законодавство України вимагає нотаріальне посвідчення угоди, позивач змушений звернутись до суду із даним позовом з проханням визнати договір купівлі- продажу № 97/0080 від 22.02.1997 року, який укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які діяли від свого імені та імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , як продавцями, та позивачем, як покупцем, на Одеській універсальній товарній біржі «GIP» - дійсним.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 09 листопада 2021 року відкрито провадження по справі, та призначено підготовче судове засідання на 16 березня 2021 року на 10 год 30 хв.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 12 травня 2022 року закрито підготовче провадження по справі, та призначено судове засідання до розгляду на 08 вересня 2022 року на 11 год

У судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надійшла письмова заява від ппозивача про розгляд справи у його відсутність.

У судове засідання відповідачі, та третя особа не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У зв`язку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача яка повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов не обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 22 лютого 1997 року, члени Одеської універсальної біржи « GIP»: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 який діяв від свого імені зі згоди матері ОСОБА_3 , продали, а ОСОБА_1 купив, квартиру АДРЕСА_2 , за 10 900грн., що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна № 97/0080 від 22 лютого 1997 року, що зареєстрований у відповідному органі технічної інвентаризації 24 лютого 1997 року.

Придбана квартира складається з трьох кімнат, загальна площа квартири складає 64,5 м2, жила площа якої складає 38,6 м2, відповідно до вказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна № 97/0080 від 22 лютого 1997 року.

Із матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна № 97/0080 від 22 лютого 1997 року, був зареєстрований на Одеській універсальній біржі « GIP» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 97/0080 від 22.02.1997 р., згідно Закону України «Про товарні біржі» і подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав.

Цей договір був зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 24.02.1997 року під№299- стр 31 кн 209 пр.

З матеріалів справи вбачається, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу № 97/0080 від 22 лютого 1997 року щодо квартири АДРЕСА_2 . Свої зобов`язання за правочином сторони виконали у повному обсязі: відповідачі передали у власність ОСОБА_1 вказану квартиру, який сплатив за це її вартість та вселився у житло тобто сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Вказаний договір купівлі-продажу був вчинений 22 лютого 1997 року , тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року, який на той час регулював купівлю-продаж майна.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про товарну біржу»: біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладенню з моменту її реєстрації на біржі.

У редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу спірного житлового будинку, в самому Законі України "Про товарну біржу" не передбачалися правові наслідки у вигляді недійсності договору, укладеного та зареєстрованого на біржі, у разі порушення вимог, встановлених ст. 15 цього закону до біржової операції, як щодо допуску товарів до обігу на біржі, так і щодо прийняття у члени біржі.

Частиною другою статті 47 ЦК Української РСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах, (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Договори, зареєстровані на біржі, не прирівнюються до нотаріально посвідчених, в зв`язку з чим необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються.

Таким чином, договори щодо придбання на біржових торгах об`єктів нерухомого майна вимагають оформлення в письмовій формі та підлягають нотаріальному посвідченню.

В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 який діяв від свого імені зі згоди матері ОСОБА_3 , та покупцем ОСОБА_1 .

Реєстрація на Біржі нерухомості права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, на той момент не суперечила чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб" передбачала підставу для державної реєстрації - договорів купівлі-продажу і міни, зареєстровані біржею.

З огляду на викладене, оскільки сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу та така домовленість підтверджується письмовими доказами, повністю виконали умови угоди, яку не було нотаріально засвідчено з посиланням на ст. 15 Закону України "Про товарну біржу", є підстави для визнання договору купівлі-продажу № 97/0080 від 22 лютого 1997 року, оформленого на Одеській універсальній біржі « GIP».

Відповідно до ч. 2.ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діє на теперішній час, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

При таких обставинах позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,12,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.209, 220,650,657 ЦК України, ст.ст.47,227 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 97/0080 від 22 лютого 1997 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 який діяв від свого імені зі згоди матері ОСОБА_3 , продали, а ОСОБА_1 купив, квартиру АДРЕСА_2 дійсним.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 08.06.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.