Справа № 2-6746/2010
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді - Саламон О.Б.

з участю секретаря - Рябенка В.О.

представника скаржника - Опалюка С.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Арійончик Катерини Володимирівни, стягувач ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 через представника - адвоката Опалюка С.В. звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Арійончик К.В., в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця щодо ненадання боржнику розрахунку заборгованості зі сплати аліментів та зобов`язати державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.01.2011 державним виконавцем Деснянського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Козловою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа № 2-6746, виданого 04.11.2010 на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2010. Постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко А.О. від 05.11.2018 вищезазначений виконавчий лист разом із матеріалами виконавчого провадження був переданий для виконання до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На даний час виконавче провадження № НОМЕР_1 перебуває у Дніпровському РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), виконавець Арійончик К.В. З інформації про виконавче провадження скаржник дізнався, що в нього наявна заборгованість зі сплати аліментів. З метою з`ясування актуальної суми заборгованості зі сплати аліментів представника скаржника - адвокатом Опалюком С.В на адресу Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) був направлений адвокатський запит, у якому адвокат просив надати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, наявної у ОСОБА_1 однак відповіді на адвокатський запит надано не було. Крім цього, 05.04.2023 безпосередньо скаржником на адресу Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) була направлена заява, в якій він також просив надати йому актуальний розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, проте відповіді знову не було надано. У зв`язку із відсутністю відомостей про розмір заборгованості зі сплати аліментів, Боржник не має можливості її сплатити, через що виконавцем накладені на нього передбачені законодавством обмеження на виїзд за кордон, керування транспортним засобом. Бездіяльність виконавця, який веде виконавче провадження відносно Боржника, в подальшому може призвести до негативних фінансових наслідків для останнього.

Ухвалою суду від 24.14.2023 постановлено прийняти скаргу до розгляду та призначено судове засідання по справі.

Від головного державного виконавця Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Арійончик К.В. 08.05.2023 надійшли заперечення на скаргу, у відповідності до яких не погоджуються з доводами скарги в повному обсязі та просять відмовити в задоволенні вимог скарги, в обґрунтування заперечень зазначено, що 3 27.01.2011 на виконанні у відділі за місцем проживання боржника, відповідно до заяви стягувача, перебуває виконавче провадження НОМЕР_1. Боржник ОСОБА_1 систематично не сплачує аліменти стягувачу та перебуває в Державному реєстрі боржників з 2018 року. 23.03.2023 представник боржника адвокат Опалюк С.В. звернувся до відділу із запитом про надання довідки - розрахунку заборгованості по аліментах, який надійшов та зареєстрований у відділі 23.03.2023, проте його запит залишений без задоволення, оскільки адвокатом Опалюком С.В. не надано підтверджуючі документи на представництво інтересів, про що надано відділом відповідь від 24.03.2023. Так як адреса боржника у матеріалах виконавчого провадження вказана АДРЕСА_1 , довідки-розрахунки неодноразово направлялися на адресу боржника простою кореспонденцією. Крім того, боржник ОСОБА_1 звернувся до Відділу із заявою про надання розрахунку заборгованості по аліментах від 01.04.2023, яка надійшла та зареєстрована 11.04.2023, на яку було надано відповідь боржнику 03.05.2023 разом із довідкою розрахунком заборгованості по аліментам, та в порядку виключення направлено рекомендованою кореспонденцією на адресу, що вказана в заяві, а саме АДРЕСА_2 . Також у своїй заяві ОСОБА_1 просить надати реквізити для сплати аліментів, хоча самостійно сплачує кожного місяця аліменти на депозитний рахунок Відділу, що підтверджується довідкою - розрахунком заборгованості та копією з виписки по останньому платежу. Відповідно, представник боржника звернувся із скаргою до суду передчасно, не дочекавшись відповіді.

Представник скаржника в судовому засіданні просив вимоги скарги задовольнити, зазначаюси про те, що хоч і довідка надана, однак дії державного виконавця просить визнати протиправними.

Головний державний виконавець Арійончик К. у поданому запереченні просила скаргу розглядати без участі державного виконавця, взяти до уваги дане заперечення та відмовити у задоволенні скарги повністю.

Інші сторони в судове засідання явку своїх представників не забезпечили. Про розгляд справи повідомлялись належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертались.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Зі змісту скарги вбачається, що остання подана в порядку ст. 447 ЦПК України, відповідно якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається саме на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним. Це призвело б до ситуації, несумісної з принципом верховенства права.

Судом встановлено, що 24.01.2011 державним виконавцем Деснянського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Козловою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа № 2-6746, виданого 04.11.2010 на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2010.

Постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Дяченко А.О. від 05.11.2018 виконавчий лист №2-6746 разом із матеріалами виконавчого провадження був переданий для виконання до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області.

Постановою заступника начальника Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Дарда І.М від 01.04.2020 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-6746 було прийняте до Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ).

На виконані у Дніпровському РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 за виконавчим листом №2-6746 від 04.11.2010, за місцем проживання боржника, а саме АДРЕСА_1 відповідно до заяви стягувача.

Представник боржника - адвокат Опалюк С.В. звернувся до Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) із запитом про надання довідки - розрахунку заборгованості по аліментам, що підтверджується адвокатським запитом від 18.03.2023, який надійшов та зареєстрований у відділі 23.03.2023 за вх. № 6050.

Вказаний запит залишений без задоволення, оскільки адвокатом не надано підтверджуючі документи на представництво інтересів боржника, про що свідчить відповідь надана Відділом від 24.03.2023 за вх..№36719.

05.04.2023 боржником на адресу Дніпровського РВ ДВС у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) була направлена заява від 01.04.2023 про надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, яка надійшла та зареєстрована відділом 11.04.2023 за вх..№7138, на яку надано відповідь боржнику 03.05.2023 разом із довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам, та направлено рекомендованою кореспонденцією на адресу, що вказана в заяві, а саме АДРЕСА_2 .

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадженні примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п. 2, 3, 5 ч.1ст. 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» законодавець встановив обов`язки і права виконавців,обов`язковість вимог виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати, передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ст. 28 Закону України, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

У разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою.

Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Оскільки Закон України «Про виконавче провадження» не містить норми яка встановлює строк, в який державний виконавець зобов`язаний, на вимогу сторони виконавчого провадження надати розрахунок суми заборгованості і сплати аліментів, у відповідь на подану заяву, то в даному випадку згідно аналогії права(ст..8 ЦК України) варто керуватись положеннями Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що представник боржника звернувся із скаргою до суду передчасно, не дочекавшись відповіді.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У відповідності до ст. ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали скарги не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження порушень державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 вчинялися відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» та є правомірними, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 18, 258-261, 268, 352-354, 387, 447, 450, 451 ЦПК України; ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 19, 129-1 Конституції України; Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Арійончик Катерини Володимирівни, стягувач ОСОБА_2 , та зобовязання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текс ухвали виготовлено 08.06.2023.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон