ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження№ 22-ц/821/366/23Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу,

в с т а н о в и в :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, виходячи з курсу гривні до долара США станом на 09.09.2022, просила стягнути з відповідача на її користь суму авансу у розмірі 3600 доларів США, що становить 131646,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 04.03.2021 передала власнику будинку ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 3000 (три тисячі) доларів США, як аванс за будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується складеною ОСОБА_2 розпискою від 04.03.2021. Крім того, 21.09.2021 позивач передала ОСОБА_2 наступну частину авансу за придбання будинку в розмірі 600 доларів США, що підтверджується складеною ним розпискою від 21.09.2021. Однак, відповідачем будь-яких дій з приводу укладення договору купівлі-продажу зазначеного будинку не вчинено, правовстановлюючих документів на будинок для оформлення у нотаріуса не надано. Відповідач в добровільному порядку відмовляється повертати позивачу передані грошові кошти, а тому врегулювати спір в досудовому порядку не виявилося можливим і вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу 131646,96 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що передані однією стороною другій стороні грошові кошти у рахунок належних за договором платежів є не завдатком, а авансом. Відповідачем та представником відповідача не оспорюється, що передана ОСОБА_2 сума коштів у розмірі 3600 доларів США була саме авансом за житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Доказів протилежного суду не надано.

Крім того, як зазначає районний суд, у ході розгляду справи встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку між сторонами укладено не було, а тому передані грошові кошти не можуть вважатись завдатком, вони є авансом, який підлягає поверненню у зв`язку із неукладенням договору купівлі-продажу незалежно від того, з чиєї вини він не був укладений.

За таких обставин Катеринопільський районний суд Черкаської області дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 було передано ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 3600 доларів США, що на час розгляду справи із перерахунком у гривні за офіційним курсом НБУ, встановленим на 09.09.2022, становить 131646 грн 96 коп. (36,5686 грн за 1 долар США), саме в якості авансу за продаж житлового будинку.

Не погоджуючись з рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 січня 2023 року, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення скасувати.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що судом жоден із доводів відповідача врахований не був.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 04.02.2022, власником 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с. 7-8).

Відповідно до розписки про отримання коштів від 04.03.2021 ОСОБА_2 отримано від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 доларів США за житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У свою чергу ОСОБА_1 зобов`язується передати ОСОБА_2 до 31.12.2021 решту грошових коштів в сумі 2000 доларів США за житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно з розпискою про отримання коштів від 21.09.2021, ОСОБА_2 отримано від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 600 доларів США за житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

З копії листа ОСОБА_1 від 29.10.2021 вбачається, що останньою вживалися заходи, щодо укладення договору купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Звенигородського нотаріального округу, Черкаської області Курінного А.В., станом на 31.12.2021 з питань оформлення договору купівлі-продажу будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 до нотаріуса не звертався та не надавав документи, необхідні для оформлення зазначеного правочину (а.с. 17).

Згідно з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/1084/18, який підлягає врахуванню відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника за попереднім договором платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 та його представником під час розгляду справи в суді першої інстанції не оспорювався той факт, що передана ОСОБА_2 сума коштів у розмірі 3600 доларів США була саме авансом за житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанціїї, що позивачкою було передано ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 3600 доларів США, що на час розгляду справи із перерахунком у гривні за офіційним курсом НБУ, встановленим на 09.09.2022, становить 131646 грн 96 коп. (36,5686 грн за 1 долар США), саме в якості авансу за продаж житлового будинку, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку між сторонами укладено не було, а тому передані грошові кошти не можуть вважатись завдатком, вони є авансом, який підлягає поверненню у зв`язку із неукладенням договору купівлі-продажу незалежно від того, з чиєї вини він не був укладений.

Доводи скаржника про необ`єктивність рішення суду, яка, на його думку, виявляється в тому, що жоден із доводів відповідача не був врахований, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сам відповідач не заперечував проти того, що грошові кошти, які передала йому ОСОБА_1 , є авансом за продаж житлового будинку, а не завдатком(а.с. 30).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції на підставі ст. 89 ЦПК України дав оцінку зібраним у справі доказам і прийшов до обґрунтованого висновку, що договір купівлі-продажу житлового будинку між сторонами укладено не було, а тому передані грошові кошти не можуть вважатись завдатком, вони є авансом, який підлягає поверненню у зв`язку із неукладенням договору купівлі-продажу.

За результатами перегляду цієї справи, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування скаржником не доведено та колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 04 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та за умов, визначених ст. 389 ЦПК України.

Судді: Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова