Справа № 344/5697/23
Провадження № 2/344/1847/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Домбровської Г.В.

при секретарі c/з: Маланій Ю.А.,

за участі позивача ОСОБА_1 , Відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі «Позивач») звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі «Відповідач») про зменшення розміру аліментів, в якому просить стягувати з нього, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття; визнати таким, що не підлягає до виконання судовий наказ від 19 січня 2021 року в справі №344/17406/20.

Позовні вимоги про зменшення аліментів мотивовано тим, що з часу присудження Відповідачу до сплати аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку на обох дітей змінився матеріальний стан Позивача, оскільки рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 року у справі №345/3032/22 з його доходу щомісячно стягується 1/4 доходів на користь його непрацездатної матері ОСОБА_5 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що, на його думку, зменшення розміру аліментів не призведе до погіршення матеріального становища дітей, оскільки їхня матір ОСОБА_2 матеріальних труднощів, на відміну від нього, не має.

Відповідач ОСОБА_6 правом на подання відзиву не скористалася. В судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, посилаючись на те, що розмір аліментів, який сплачує Позивач, не є значним, становить близько 3900,00 грн. на місяць на обох дітей. Вважає, що Позивачем створено штучні підстави для зменшення розміру аліментів, а зменшення розміру аліментів суперечитиме інтересам їхніх дітей.

Проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09 грудня 2011 року, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2205.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 червня 2021 року у справі №344/17373/20, яке набрало законної сили 13 вересня 2021 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено; шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2205, - розірвано.

Судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 січня 2021 року у справі №344/17406/20 наказано стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочато з 16.12.2020 року.

Згідно з частиною 7 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Посилаючись на зміну свого матеріального стану, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів з 1/3 на 1/4 частини всіх видів його заробітку на обох дітей, але не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі «СК України») визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).

Таким чином, Суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

При цьому, частиною 1 статті 192 СК України передбачено можливість суду, зокрема, зменшити визначений за рішенням суду розмір аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При цьому, як зазначено в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Чинне сімейне законодавство України покладає на батьків дитини (в однаковій мірі як на батька, так і на матір) обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

При цьому, Суд акцентує увагу на тому, що піклування про дитину та її утримання є обов`язком, а не правом батьків, при цьому, закон у виняткових випадках встановлює лише певні обставини, які можуть впливати на обсяг такого обов`язку.

Виходячи зі змісту положень закону, принципів справедливості, розумності та моралі, на яких закон ґрунтується, батьки зобов`язані вживати активних дій з метою забезпечення своїй дитині якнайкращого фізичного, духовного та морального розвитку.

Зі змісту пояснень сторін випливає, що на даний час неповнолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 .

За судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 січня 2021 року у справі №344/17406/20 із ОСОБА_1 , стягуються аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Як зазначили сторони в судовому засіданні, фактично за вказаним судовим наказом розмір аліментів, які оплачує ОСОБА_1 , становить в середньому 3900,00 грн. близько 4000,00 грн. на обох дітей на місяць.

Позивачем ОСОБА_1 , батьком дітей (платником аліментів) подано позов про зменшення розміру аліментів з частки 1/3 до 1/4 на обох дітей на місяць, посилаючись на зміну матеріального становища.

Так, згідно Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 року у справі №345/3032/22 у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батьків, яке набрало законної сили 10 березня 2023 року, позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу); зазначені аліменти стягувати з 03.10.2022 і довічно; допущено негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів.

Вказана обставина, на думку Позивача, є підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, провадження № 61-37114св18, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

При цьому, Суд особливо наголошує, що частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, Суд погоджується з тим, що з часу винесення судового наказу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 січня 2021 року у справі №344/17406/20, матеріальний стан Позивача ОСОБА_1 змінився, оскільки на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 року у справі №345/3032/22 в нього виникло зобов`язання щодо утримання його матері ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

В той же час, з огляду на розмір присуджених судовим наказом Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 січня 2021 року у справі №344/17406/20 аліментів у 1/3 частці доходів ОСОБА_1 на обидвох дітей, Суд вважає, що зазначені ОСОБА_1 у позові підстави зміни матеріального становища не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів, який не може вважатися завищеним та непосильним для платника.

Суд вважає, що зменшення розміру аліментів, як про це просить ОСОБА_1 , з 1/3 частини на 1/4 частину його доходів на обох дітей суперечитиме інтересам дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також Суд зауважує, що право дитини на утримання від батька не може бути узалежнене виключно від факту існування в нього зобов`язань перед іншими особами.

Зі змісту рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 лютого 2023 року у справі №345/3032/22 вбачається, що в ході судового розгляду в справі №345/3032/22 ОСОБА_1 позов визнавав, і на той час, вже маючи попередньо визначені судовим рішенням зобов`язання зі сплати аліментів у розмірі 1/3 частки від його доходу на обох дітей, не покликався на дану обставину в суді; не зазначав про своє складне матеріальне становище; проти визначеного матір`ю розміру аліментів у 1/4 від його доходу не заперечував, що, на думку Суду, свідчить про те, що ОСОБА_1 вважав за можливе, поряд з існуючими на той час своїми зобов`язанням, утримувати також свою матір.

З приводу даного судового рішення Відповідач в судовому засіданні зазначила про штучний, на її думку, характер такого позову, оскільки, за її словами, матір Позивача, бабуся дітей, тривалий час проживала у Греції, мала доходи, а потреби в утриманні, за словами Відповідача, не має.

Вказані обставини не є предметом даного судового розгляду, а тому Судом не аналізуються.

Крім того, зі змісту вищенаведеного рішення суду від 07.02.2023 року у справі №345/3032/22 вбачається, що матір Позивача ОСОБА_5 є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком, тобто, у неї існує джерело існування. Натомість діти Позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітніми, і утримання від батьків є їхнім основним джерелом існування.

Таким чином, Суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Вимога позову про визнання судового наказу від 19.01.2021 року таким, що не підлягає виконанню (тобто фактично припинення стягнення за даним судовим наказом внаслідок зміни розміру аліментів в разі задоволення позову) є похідною від позовної вимоги про зменшення розміру аліментів, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню, враховуючи висновок суду про відсутність підстав для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, Суд дійшов висновку про те, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 182, 184, 191, 192, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.06.2023 року.

Суддя Домбровська Г.В.