Справа № 309/2406/19
Провадження № 2/309/109/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Довжанин М.М.

за участю секретаря судового засідання Продан Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Хустським МРВ УМВС 21 лютого 2002 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Хустським МВ УМВС 09 квітня 2008 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідка на проживання ЗК-005890, видана УГІРФО м. Ужгород 12.03.2012 року.

У позові посилається на те, що він є власником житлової квартири в цілому, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі зареєстрованими є відповідачі: його колишня дружина ОСОБА_5 , їх донька ОСОБА_3 та громадянин ОСОБА_4 .

За рішенням суду від 04 червня 2015 року його шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 було розірвано. Ще до розірвання шлюбу у 2014 році ОСОБА_2 виїхала за межі України до Чехії, де зареєструвала шлюб з громадянином вказаної республіки з яким можливо проживає й на сьогоднішній день. Рішенням апеляційного суду від 03 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до нього про поділ спільної сумісної власності, а саме квартири відмовлено.

Їх донька ОСОБА_3 після навчання та закінчення ВУЗу в м. Київ у 2014 році залишилася там проживати та працювати у різних закладах на різних посадах державної служби. На початку 2018 року змінила місце проживання, переїхавши до м. Прага в Чеську Республіку, де у громадянському шлюбі народила дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На даний час проживає у м. Прага, Чеської Республіки, це її останнє відоме місце проживання.

Громадянин ОСОБА_4 ніколи не проживав за адресою позивача, але з його дозволу був зареєстрований у квартирі. ОСОБА_4 постійно проживав і проживає у будинку АДРЕСА_3 та є власником 1/4 частини вказаного будинку.

Відповідачі не є співвласникам квартири АДРЕСА_1 . Їх відсутність вже більше року та наявність неприязних відносин між ними унеможливлює вирішення питання їх добровільного зняття з реєстраційного обліку в квартирі.

У зв`язку з погіршенням економічної обстановки у державі він перебуває у важкому матеріальному становищі, не може самостійно утримувати квартиру у належному стані та потребує адресної матеріальної, соціальної допомоги від держави. Однак для вчинення певних правочинів щодо квартири для забезпечення власних потреб потрібна згода проживаючих у квартирі осіб. Відповідачі не проживають із ним вже більше п`яти років, спільного господарства не ведуть, витрати на комунальні послуги не здійснюють. Їх реєстрація у даній квартирі не дозволяє йому розпоряджатися квартирою на власний розсуд та значно обмежує його законні права. Від вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також позбавлений можливості отримувати соціальні пільги, які передбачені законом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. До суду надіслав клопотання про розгляд цивільної справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідачки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання надіслав заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідно до ст.211, 223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлової квартири АДРЕСА_1 , що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 8362 від 18.01.2010 року. (а.с. 9)

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.06.2019 року за 6937, у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та дядько ОСОБА_4 .

Факт реєстрації відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у належній позивачу квартирі також стверджується відмітками у їх паспортах громадянина України.(а.с. 10, 11)

Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2015 року, шлюб між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано. (а.с. 16)

За рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 03.02.2016 року рішення Хустського районного суду від 28 серпня 2015 року скасовано в частині позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 та в її поділі, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільної сумісної власності на вказану квартиру та визнання права власності на частку в такій відмовлено.(а.с. 17-20)

Актом обстеження житлово-побутових і матеріальних умов громадян від 19 липня 2019 року, складеним депутатом Хустської міської ради Бордей О.Ф. стверджено, що колишня дружина позивача ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 більше п`яти років не проживає, виїхала до Чеської Республіки з 2014 року. У 2016 році до матері в ОСОБА_8 виїхала менша донька ОСОБА_7 . Старша донька позивача ОСОБА_3 з 2014 року навчалася у м. Київ, де і проживала, а з 2018 року переїхала до Чеської Республіки та проживає там у громадянському шлюбі, народила дитину доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження Чеської Республіки від 03.12.2018 року за № НОМЕР_5 ). Це останні відомі позивачу місця проживання вказаних осіб. Громадянин ОСОБА_4 проживає у своєму власному будинку, що знаходиться у АДРЕСА_3 . (а.с. 15)

Судом з`ясовано, що постійним місцем проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є Чеська Республіка, а відповідача ОСОБА_4 є будинок АДРЕСА_3 .

Реєстрація місця проживання відповідачів у належній позивачу житловій квартирі створює для нього перешкоди у користуванні належним йому нерухомим майном. Так, позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також дана обставина позбавляє його можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом.

Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідачів у квартирі позивача порушує права та інтереси останнього, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним йому житловим будинком.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у житловій квартирі, належній ОСОБА_1 , не проживають більше чотирьох років, не сплачують комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку, не приймають участі у спільному побуті, а їх реєстрація порушує права та інтереси позивача, пов`язані з розпорядженням та користуванням належним йому майном, суд приходить висновку, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування належною позивачу житловою квартирою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на корить позивача слід стягнути документально підтверджені понесені ними судові витрати за звернення до суду з позовом: судовий збір у розмірі 768,40 гривень згідно квитанції № 74277 від 22.07.2019 року.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 211, 247, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 107 ЖК України, ст. 391, 405 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Хустським МРВ УМВС 21 лютого 2002 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Хустським МВ УМВС 09 квітня 2008 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідка на проживання ЗК-005890, видана УГІРФО м. Ужгород 12.03.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 768,40 гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Хустського

районного суду: Довжанин М.М.