Справа № 682/890/23
Провадження № 2/682/332/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2023 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
представника відповідача - адвоката Андрієвського О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на утримання матері, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років,
07.04.2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку до досягнення донькою ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і пояснила, що з серпня 2020 року зустрічалася з відповідачем. Дізнавшись про вагітність, вона повідомила ОСОБА_2 , але він відмовися узаконювати стосунки між ними та визнавати дитину. ІНФОРМАЦІЯ_4 вона народила доньку ОСОБА_4 , біологічним батьком якої є відповідач ОСОБА_2 . При реєстрації народження доньки в органах ДРАЦС запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень був здійснений на підставі ч.1 ст.135 СК України за її вказівкою, оскільки вона не перебувала в шлюбі з відповідачем, а він не погоджувався визнавати батьківство. З січня 2022 р вона з відповідачем стали проживати разом, він мав намір усиновити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Але поступово стусунки між ними стали погіршуватись і влітку 2022 року вони розійшлися. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання. Тому просить позов задовольнити, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) до досягнення донькою ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.
Представник відповідача адвокат Андрієвський О.А. у поданому до суду відзиві та в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що ОСОБА_2 визнає себе батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнає позовні вимоги про стягнення з нього аліментів в користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Але відповідач є інвалідом 2 групи у зв`язку з встановленням штучного клапану на серці, потребує постійного лікування і йому протипоказана фізична праця, не працює, на теперішній час він тимчасово проживає в Чехії з метою лікування, у листопаді 2023 р буде проходити повторно комісію щодо продовження його статусу особи з інвалідністю, отримує соціальну допомогу від держави в розмірі 2100 грн на місяць, нерухомого та рухомого майна, земельних ділянок не має, інших доходів також не має. Тому просить позов задовольнити частково та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з ОСОБА_2 в користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та відмовити в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 в користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) до досягнення донькою ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Шепетівса Хмельницької області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , українка, громадянка України, уродженка с. Манятин Славутського району Хмельницької області, народила дочку - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 15 жовтня 2021 року, виданим Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 381 (а.с.5).
Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в актовому записі про народження записаний зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, так як мати - ОСОБА_1 на час народження доньки в зареєстрованому шлюбі не перебувала, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька " ОСОБА_6 " (а.с.5-6).
Відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Статтею 126 СК України зазначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Визнання ОСОБА_2 свого батьківства щодо малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідає інтересам малолітньої дитини, не суперечить правам та інтересам інших осіб, наслідки такого визнання для відповідача є зрозумілими, а тому суд знаходить усвідомленою його згоду на визнання батьківства і такою, що відповідає його внутрішньому волевиявленню .

Охорона дитинства в Україні є стратегічним загальнонаціональним пріоритетом і має метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні. Державна політика у цій сфері ґрунтується на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частина 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" вказує, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина.

Натомість статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому, вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання малолітньої дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, розмір його грошового утримання, тобто соціальної допомоги, що виплачується йому у зв`язку з інвалідністю 2 групи та потребою у постійному лікуванні (а.с.21, 22, 23) відсутність доказів про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, суд знаходить за можливе задовольнити позов в частині стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували і не перебувають, але мають спільну дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла віку трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України позивачка ОСОБА_1 має право на утримання у зв`язку з тим, що здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох років.

Проте, відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, йому протипоказана фізична праця, сам потребує матеріальної допомоги, оскільки отримує соціальну допомогу від держави у зв`язку з інвалідністю у розмірі 2100 грн щомісячно, потребує постійного лікування, що стверджується медичними документами: Довідкою про стан здоров`я від 09.05.2023 р № 10, Довідкою МСЕК про 2 групу інвалідності , виписним епікризом КнП "Хмельницький обласний серцево-судинний центр" (а.с. 21, 22, 23).

На підставі викладеного суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не може надавати матеріальну допомогу позивачці у зв`язку із здійсненням нею догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи тому він звільнений від сплати судового збору згідно з п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Тому відповідно до ч. 5 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачкою за вимогами про встановлення батьківства у розмірі 1073 грн 60 коп, підлягає компенсації за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 4-13, 81, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 84, 91, 125, 126, 128, 135, 180, 181, 182 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Гориця Шепетівського району Хмельницької області, батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження №381 від 15 жовтня 2021 р, вчинений Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , українка, громадянка України, уродженка с. Манятин Шепетівського району Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 07.04.2023 р і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 07.04.2023 р і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в межах платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Компенсувати з державного бюджету в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , 1073 грн 60 коп судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Головуючий суддя Зеленська В.І.