Справа № 302/1027/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Куруц В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Міжгір`я Закарпатської області в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Синевирської сільської рада Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що на даний час проживає разом зі своїм одиноким родичем гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом ІІ групи, внаслідок розумової відсталості, повністю непрацездатний і внаслідок захворювання має обмеження до самостійного самообслуговування, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, в зв?язку із чим потребує постійного стороннього догляду.

Окрім заявника, інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за хворим (законного опікуна, піклувальника) немає. Батько ОСОБА_2 ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його мати ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тому заявник є єдиною особою, який на даний час здійснює догляд та піклується про хворого, а саме: постійно доглядає його, забезпечує соціальну комунікацію в інтересах хворого, розподіляє необхідні грошові витрати, прибирає і утримує житло, готує їжу, купує медикаменти, продукти харчування, інші необхідні речі, тощо.

Догляд здійснюється заявником добровільно на безоплатній основі. Проти здійснення заявником постійного за ним догляду, ОСОБА_2 не заперечує.

Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших.

У зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05 червня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Від Синевирської сільської ради Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника сільської ради, заперечення щодо вимог заяви відсутні.

ОСОБА_2 подав належним чином посвідчену заяву, в якій висловив позицію про визнання вимог заяви підтвердивши дійсність наведених у ній обставин та просив розглянути справу без його участі.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно Висновку №1465 та виписки із протоколу ЛКК від 26.04.2023, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 7, 8).

За змістом довідки Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 01.05.2023 № 1038, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно здійснює постійний сторонній догляд за своїм дядьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який цього потребує. Проживають на одній житловій площі (а.с. 10).

З акту обстеження житлово-побутових умов від 01.05.2023 вбачається, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю другої групи, проживає один, є одиноким, часто хворіє та знаходиться на стаціонарному лікуванні і потребує постійного стороннього догляду, тому його племінник ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , фактично проживає разом з ним та здійснює постійний сторонній догляд за своїм хворим дядьком.

Згідно висновку ЛКК №1465 від 26.04.2023, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду. Племінник ОСОБА_1 здійснює догляд за хворим дядьком, купує медикаменти, продукти харчування, допомагає по господарству, заготовляє паливні дрова та виконує всі необхідні роботи по догляду.

Матеріально-побутові умови проживання задовільні.

ОСОБА_1 дійсно здійснює постійний сторонній догляд за своїм дядьком ОСОБА_2 , оскільки він одинокий і близьких родичів у селі немає (а.с. 9).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою з інвалідністю, яка цього потребує.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи з інвалідністю, яка потребує стороннього догляду.

Принагідно констатуючи суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 10-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , здійснює постійний сторонній догляд на безоплатній основі за інвалідом ІІ групи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 15 червня 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.