Справа № 438/804/23
Провадження № 2-о/438/19/2023
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 червня 2023 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Бориславської міської ради, як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,

в с т а н о в и в:

01 червня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Бориславської міської ради, як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

Оглянувши матеріали заяви та доданих до неї документів, суддя дійшов висновку, що заява подана з порушенням вимог ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

При залишенні заяви без руху, суддя застосовує аналогію закону, так як главами 1 та 2 розділу IV ЦПК України прямо не врегульовано дії судді при подачі до суду заяви, яка не відповідає вимогам ЦПК.

Заява про визнання фізичної особи недієздатною повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.297 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

У заяві заявник зазначає, що ОСОБА_2 має діагноз змішана кірково-підкіркова деменція з вираженими емоційно-вольовими, поведінковими порушеннями, повною втратою навиків до самообслуговування, вираженою соціальною дезадаптацією . Є інвалідом першої групи А та потребує постійного стороннього догляду.

Заявник всупереч вимогам ч. 3 ст. 297 ЦПК України не зазначив обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, а також не додані докази на підтвердження таких обставин (зокрема щодо перебування ОСОБА_2 на обліку у відповідній установі, проходження нею лікування саме в цій установі тощо).

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Проте, заявником вказано як учасника справи «третя особа, яка не заявляє самостійних вимог», що не відповідає вимогам ЦПК України.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зміст поданої заяви не відповідає вимогам законодавства та є суперечливим.

Відповідно до частин 1, 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, а саме зазначення у заяві відомостей, вказаних у цій ухвалі, та поданням заяви з копіями доданих до неї документів відповідно до кількості заінтересованих осіб.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 295-299, 353 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Бориславської міської ради, як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна - залишити без руху, надавши заявнику строк у п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз`яснити, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявникові.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Т. Слиш