Справа №359/8908/22
Провадження №2/359/759/2023
УХВАЛА

18 квітня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Баток Н.Г.,

за участю прокурора Гайфуліна О.О.,

за участю представників відповідачів Кожокара М.Ю., Браславської Л.З.,

здійснюючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні підготовче провадження у цивільній справі за позовом Бориспільської окружної прокуратури, діючої в інтересах держави в особі Золочівської сільської ради, до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки та повернення цих об`єктів нерухомого майна з чужого незаконного володіння,

встановив:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 31 березня 2023 року (а.с.15-18 т.2) пред`явлений позов був залишений без руху, Бориспільській окружній прокуратурі був встановлений строк протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду для сплати судового збору в розмірі 38773 гривень 43 копійок.

Відповідно до ч.12 ст.187 ЦПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Згідно з ч.13 ст.187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 та ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право подавати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, це положення, яке містить у собі «право на суд», з якого випливає право доступу до суду, тобто право порушувати провадження у суді в цивільних справах, становить лише один аспект; однак це є той аспект, який дійсно робить можливим використання подальших гарантій, закладених у п.1 ст.6 Конвенції. Такі характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду. Однак «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Положення п.1 ст.6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Європейський суд з прав людини постановив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Водночас, обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п.1 ст.6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти. Зокрема, сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебуває розгляд справи на момент, коли обмеження накладено, є важливими чинниками при визначенні того, чи скористалась ця особа своїм правом доступу до суду. Враховуючи вказані чинники, суд має визначити, чи становить вимога сплати збору, зокрема за обставин конкретної справи, обмеження, яке завдало шкоди самій суті права заявника на доступ до суду.

Так, зі штампу на супровідному листі (а.с.24 т.2) вбачається, що Бориспільська окружна прокуратура отримала копію ухвали суду 4 квітня 2023 року. З наступного дня розпочався п`ятиденний строк для сплати судового збору. Перебіг цього процесуального строку закінчився 11 квітня 2023 року. У вказаний період часу Бориспільська окружна прокуратура не сплатила судовий збір та не виконала вимогу, передбачену ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 31 березня 2023 року.

Зі змісту довідки начальника відділу фінансування та бухгалтерського обліку Київської обласної прокуратури №21ф-64 від 7 квітня 2023 року (а.с.26 т.2) вбачається, що судовий збір не був сплачений у встановлений судом строк у зв`язку з відсутністю грошових коштів, адже можливість для сплати судового збору виникне лише після відкриття поточних асигнувань в квітні 2023 року. Зі змісту резолютивної частини ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 31 березня 2023 року (а.с.18 т.2) вбачається, що розмір судового збору, який підлягає доплаті, становить 38773 гривні 43 копійки, тоді як період часу з 4 квітня 2023 року до 11 квітня 2023 року складався лише з 5 робочих днів. Сплата грошових коштів у вказаному розмірі, який є значним, в обмежений період часу та за умови відсутності відкритих поточних асигнувань є надмірним тягарем для органів прокуратури, діяльність яких фінансується виключно за рахунок держави. Тому залишення позову без розгляду з тих підстав, що судовий збір залишився не сплаченим, буде непропорційним втручанням суду у право Бориспільської окружної прокуратури на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Водночас, невиконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 31 березня 2023 року також унеможливлює продовження підготовчого провадження.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення юридичної визначеності у спірних процесуальних правовідносинах належить встановити Бориспільській окружній прокуратурі строк до 30 квітня 2023 року для сплати судового збору в розмірі 38773 гривень 43 копійок.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4, ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Встановити Бориспільській окружній прокуратурі строк до 30 квітня 2023 року для сплати судового збору в розмірі 38773 гривень 43 копійок.

Роз`яснити, що у разі невиконання цієї вимоги у встановлений судом строк позов, пред`явлений Бориспільською окружною прокуратурою, буде залишений без розгляду.

Ухвала суду не підлягає апеляційному оскарженню та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець