Провадження № 22-ц/812/371/23 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

17 квітня 2023 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Ямкової О.О.,

із секретарем Калашник А.О.,

за участю представника позивача Приходька В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва, постановлену 22 грудня 2022 року під головуванням судді Черенкової Н.П., в приміщенні цього ж суду, у справі № 521/11831/17, за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі- Банк) звернулось до суду з позовом, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1670-н від 03 липня 2007 року у розмірі 16021, 39 дол США, звернути стягнення на транспортний засіб, що належить ОСОБА_2 на праві власності шляхом продажу на прилюдних торгах.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2022 року, позовну заяву залишено без розгляду.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що належним чином повідомлені сторони не з`явились в судове засідання 20 січня 2022 року,14 березня 2022 року, 30 серпня 2022 року, 21 листопада 2022 року та 22 грудня 2022 року, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

У березні 2023 року представник Банку подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2022 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що представник Банку не з`явився в судові засідання, оскільки не був належним чином повідомлений про дату, час та місце їх проведення, тому підстав для залишення позову без розгляду не було.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною першою, п`ятою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, головною передумовою залишення позовної заяви без розгляду є неявка у судове засідання належним чином повідомленого позивача двічі поспіль, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частинами третьою, шостою статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Частиною тринадцятою статті 128 ЦПК України передбачено, що за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Як убачається з матеріалів справи, судові засідання в суді першої інстанції призначались неодноразово, у тому числі були призначені на 20 січня 2022 року,14 березня 2022 року, 30 серпня 2022 року, 21 листопада 2022 року та 22 грудня 2022 року.

Проте жодних належних доказів на підтвердження надіслання та отримання позивачем судових повісток про виклик у ці судові засідання матеріали справи не містять.

У матеріалах справи наявні судові повістки про виклики учасників справи у судові засідання, однак поштових повідомлень про вручення судових повісток представнику позивача або інших доказів, що підтверджують фіксацію повідомлення, матеріали справи не містять, тому не є доказом належного повідомлення про дату, час та місце судових засідань.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що позивач був належним чином повідомлений про дату та час судових засідань є необґрунтованим, тому підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду, в суду не було.

Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду першої інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали суду першої інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає необхідним скасувати оскаржуване судове рішення з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки апеляційним судом передається справа для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2022 року скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді :

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 17.04.2023 р.