Справа № 159/797/23
Провадження № 2/159/445/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Шокот С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що її мати ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 були в рівних частках співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , між ними склався певний порядок користування домогосподарством, кожен облаштував окрему систему опалення, обліку газо-, водо- і електропостачання. Після смерті матері у січні 2018 року позивач успадкувала її частку у житловому будинку.

Позивач зазначає, що бажає самостійно розпоряджатись своєю власністю, тому просить припинити право спільної часткової власності, виділити 1/2 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в натурі в окремий об`єкт нерухомості (квартиру АДРЕСА_2 ) загальною площею 105,1 кв.м., житловою 59,1 кв.м, що складається з : коридора 2-1 площею 8,2 кв.м., кухні 2-2 площею 13,0 кв.м., кімнати 2-3 площею 9,3 кв.м., кімнати 2-4 площею 14,9 кв.м., ванни 2-5 площею 5,3 кв.м., паливної 2-6 площею 4,7 кв.м., коридора 2-7 площею 14,8 кв.м., кімнати 2-8 площею 17,8 кв.м., кімнати 2-9 площею 17,1 кв.м., а також господарських будівель і споруд : літня кухня Б-1, погріб Г-1, вбиральня, Д, гараж З-1, хлів Ж-1.

Відзив на позов від відповідача не надходив.

Справу розглянуто відповідно до вимог ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні 01.06.2023 позивач ОСОБА_1 позов підтримала і пояснила, що разом із тіткою є співвласниками спірного житлового будинку, право спільної часткової власності існує лише формально, реально сторони володіють окремими об`єктами. Земельна ділянка перебуває у спільній власності, сторонами досягнуто згоди щодо порядку користування.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Відповідно до вимог ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

В силу ч.1 ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

У п. п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" судам роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «за відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом та враховується, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється; при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Судом встановлено, що сторони на праві спільної сумісної власності володіють земельною ділянкою на АДРЕСА_1 , площею 670 кв.м., з кадастровим номером :06:003:0042 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер 248362819 від 16.03.2021.

На земельній ділянці розташований житловий будинок А-2, літня кухня Б-1, погріб, гараж-літня кухня Д-1, хлів Ж-1, гараж З-1, вбиральня Д, огорожа 1-3. Житловий будинок має два поверхи, розподілений на дві квартири. Квартира АДРЕСА_3 площею 107,2 кв. м., житловою 66,7 кв.м., квартира АДРЕСА_2 загальною площею 105,1 кв.м., житловою 59,1 кв.м. Експлікація житлового будинку і господарських споруд відображена у технічному паспорті на будинок, виготовлений 04.04.2019.

Адресні номери квартирам присвоєні на підставі рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради №532 від 16.12.2004. Тим же рішенням ОСОБА_2 , як власнику квартири АДРЕСА_3 та ОСОБА_3 , як власнику квартири АДРЕСА_4 наданий дозвіл на переобладнання в будинку з метою влаштування двох окремих квартир.

Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 27.01.2005 №23 ухвалено оформити за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_5 .

22.03.2005 до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесені відомості про приватну власність ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_5 .

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 в даному будинку не зареєстровано.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після смерті фактичного власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину прийняла позивач ОСОБА_1 , за якою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2018 зареєстровано право власності на 50/100 часток житлового будинку з господарськими спорудами на АДРЕСА_1 . Характеристика нерухомого майна наведена за даними інвентаризаційної справи до реконструкції.

Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації №2508/адм/16-21 від 27.10.2021, технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленим 13.07.2022 підтверджені результати проведеної з дозволу органу місцевого самоврядування реконструкції в результаті якої утворилось дві ізольовані квартири із самостійними входами, системою водо-, газо-, енергопостачання.

Відповідач ОСОБА_2 отримала правовстановлюючі документи на частину спірного будинку як на окремий об`єкт нерухомості.

Таким чином, відсутні перешкоди для виділу частки позивача в натурі та припинення спільної часткової власності.

Судові витрати у справі, які складаються із сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору слід залишити за позивачем відповідно до поданого клопотання.

Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 181, 358, 364, 392 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Виділити у власність ОСОБА_1 належні їй 50/100 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 в натурі як окремий об`єкт нерухомості (квартиру АДРЕСА_2 ) загальною площею 105,1 кв.м., житловою 59,1 кв.м, що складається з : коридора 2-1 площею 8,2 кв.м., кухні 2-2 площею 13,0 кв.м., кімнати 2-3 площею 9,3 кв.м., кімнати 2-4 площею 14,9 кв.м., ванни 2-5 площею 5,3 кв.м., паливної 2-6 площею 4,7 кв.м., коридора 2-7 площею 14,8 кв.м., кімнати 2-8 площею 17,8 кв.м., кімнати 2-9 площею 17,1 кв.м., а також господарських будівель і споруд: літня кухня Б-1, погріб Г-1, вбиральня Д, гараж З-1, хлів Ж-1.

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано без його оголошення 06.06.2023.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК