Єдиний унікальний номер 725/2106/23
Номер провадження 2/725/238/23
16.05.2023 року м. Чернівці
Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:
головуючої судді Федіної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Ватаманюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
У березні 2023 року позивач через свого представника звернулась до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі під час якого у них народилось троє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Натомість, спільне життя з відповідачем не склалось, за рішенням суду шлюб між ними був розірваний, а їх спільні діти залишились проживати разом з батьком, у зв`язку з чим рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04.03.2019 року з неї на користь позивача було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно на кожного з дітей. На даний час ОСОБА_3 вже досяг повноліття.
В подальшому, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 09.06.2022 року припинено з 09 березня 2022 року стягнення з позивача на користь відповідача аліментів, оскільки 08 березня 2022 року доньки за згодою батьків перетнули державний кордон України та разом з матір`ю ОСОБА_1 переїхали до Англії. З цього часу діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають разом з позивачкою у Об`єднаному королівстві Великої Британії, у місті Гравесенд графства Кент, отримали там посвідки на проживання. Позивачка у своїй заяві від 05 травня 2022 року, яку вона засвідчила у присутності адвоката А. Ебуземе у м. Лондон, зазначила, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 08 березня 2022 року виїхали з України та прибули до Англії 9 березня 2022 року, щоб жити з нею. Вона звернулася до відповідних служб з проханням надати дітям статус резидента, її прохання було задоволено і тепер діти на законних підставах проживають у Об`єднаному Королівстві. ОСОБА_8 навчається у школі «Еббсфілт Екедемі» у Суонскомі (графство Кент), ОСОБА_9 також зареєстрована на навчання у даній школі.
Вказувала на те, що домовленості між позивачкою та відповідачем щодо участі останнього в матеріальному забезпечення дітей не досягнуто, останній не надає коштів на їх утримання, а доходів позивача від роботи на продуктовому ринку «Ваттсфарм» не достатньо для належного матеріального забезпечення доньок.
Вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти, оскільки є особою працездатного віку та у його власності наявне нерухоме майно, зокрема частина будинку, земельна ділянка та квартира.
На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до повноліття дітей.
В судове засідання позивач не з`явилась, в її інтересах діяла представник, яка звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі.
Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання незважаючи на те, що вважається належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Про причини своєї неявки суд не повідомив і не подав відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі, а також не направив у встановлений строк відзиву.
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки відповідач, вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а позивач не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано на підставі рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.11.2018 року (а/с 7).
Від вказаного шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження (а/с 8,9).
За наслідками розгляду справи встановлено, що на даний час діти проживають разом з матір`ю.
Так, 11 червня 2021 року відповідач ОСОБА_2 надав дозвіл на виїзд за межі України до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, з подальшим постійним проживанням у цій країні малолітнім дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з їх матір`ю ОСОБА_1 . Наведене підтверджується копією його нотаріально посвідченої заяви від 11.06.2022 року в якій він також вказав, що ОСОБА_1 , як законний представник, відповідатиме за здоров`я і життя наших дітей, вправі одноособово приймати стосовно них всі необхідні рішення, які пов`язані з перебуванням, проживанням, навчанням, лікуванням та оздоровленням дітей ОСОБА_6 та Ксенії. (а/с 18).
Також, згідно наявними у матеріалах справи доказами 08 березня 2022 року доньки сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перетнули державний кордон України та разом з матір`ю ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_6 вони прибули в Англію, де на даний час проживають з матір`ю та навчаються у школі «Еббсфілт Екедемі» у Суонскомі (графство Кент).
В подальшому, рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13.10.2022 року припинено з 09 березня 2022 року стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліментів на дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісяця в розмірі 1200 (одної тисячі двісті) гривень на кожну дитину, які стягувалися на підставі рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 04 березня 2019 року у справі №720/261/19.
Згідно ч. 2 ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини ( крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу).
За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у сімейному Кодексі України.
У відповідності до вимог ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має у власності нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, доказів перебування на його утриманні непрацездатних осіб чи інших неповнолітніх дітей матеріали справи не містять.
З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
З урахуванням встановлених обставин справи, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» , однаковий обов`язок обох батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з визначенням розміру аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.
За змістом ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання.
Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Так, позивач звернулась до суду з даним позовом 23.03.2023 року та саме з цієї дати слід стягувати аліменти.
Згідно ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 183, 191, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, -
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання їх спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах платежів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м. Чернівці відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна