КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/763/23
Провадження № 2/947/1118/23
УХВАЛА

08.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження заяви представника позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

05.01.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій позивач просить суд стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.03.2012 року, в загальній сумі 6224,23 грн. та судові витрати, з ОСОБА_1 , як спадкоємця до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з яким було укладено кредитний договір.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 06.02.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

До підготовчого судового засідання призначеного на 08.06.2023 року сторони по справі не з`явились, однак:

- 23.05.2023 року до суду надійшла заява від відповідачки про закриття провадження по справі, з підстав виконання обов`язків перед АТ КБ «Првиатбанк», до якої надані квитанції на підтвердження сплати заявленої до стягнення заборгованості в сумі 6224,23 грн. та відшкодування сплаченого судового збору в сумі 2481,00 грн.

- 26.05.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача про закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, з підстав сплати відповідачкою заявленої до стягнення заборгованості, в якій представник також просить суд повернути судовий збір в сумі 2481,00 грн. сплачений під час пред`явлення позову до суду.

Дослідивши подані до суду заяви та оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Види об`єктів цивільних прав визначені ст. 177 ЦК України.

Коло правовідносин, які можуть виникати щодо того чи іншого об`єкту цивільних прав ЦК України не обмежено.

Тобто, учасники правовідносин можуть вступати у будь-які правовідносини щодо певного об`єкту цивільних правовідносин, не заборонені і не обмежені законом.

Зміст таких правовідносин є досить широким та становить усі права та обов`язки їх учасників, визначені договором та законодавством.

Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті.

Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет спору - є достатньо простим для визначення (з`ясування) та станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії предмет спору і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон пов`язує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Крім того, суд зазначає, що необхідність запровадження такого правила, встановленого пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України, обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Пороте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Приймаючи викладене, судом встановлено, що між сторонами виник спір стосовно невиконання позичальником ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №б/н від 16.03.2012 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 6224,23 грн.

Відповідачкою ОСОБА_1 , до якої пред`явлені вимоги, як до спадкоємця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконані зобов`язання останнього за кредитним договором №б/н від 16.03.2012 року, а саме, сплачено на користь позивача заборгованість в сумі 6224,23 грн., що підтверджується наданою до суду квитанцією від 22.05.2023 року наявною в матеріалах справи.

Вказані обставини підтверджені представником позивача у поданій заяві про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, приймаючи врегулювання з ОСОБА_1 усіх спірних правовідносин, а також вирішення предмету спору щодо невиконаних зобов`язань за кредитним договором №б/н від 16.03.2012 року, що виключає подальший спір з приводу стягнення відповідної заборгованості, суд вважає наявними підстави для закриття провадження в цій справі, у зв`язку відсутністю предмету спору.

Також, позивачем у заяві заявлено вимогу про повернення судового збору в сумі 2481,00 грн., сплаченого при пред`явлення цього позову.

Так, згідно з п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у відповідності до положень ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані зокрема: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, чинним законодавством України передбачено повернення сплаченого позивачем судового збору у разі закриття провадження у справі, як механізм відшкодування, тобто повернення, понесених позивачем витрат зумовлених зверненням до суду з відповідним позовом, що виключає можливість їх відшкодування з другої сторони відповідача у справі.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем при пред`явленні цього позову сплачено на підставі платіжного доручення № BOJ6B3P4C від 01.12.2022 року судовий збір в сумі 2481,00 грн.

У відповідності до наданої відповідачем до суду квитанції №0.0..1 від 19.05.2023 року, ОСОБА_1 відшкодовано позивачеві понесені витрати зі сплати судового збору в цій справі в сумі 2481,00 грн.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що витрати позивача зі сплати судового збору в цій справі в сумі 2481,00 грн., вже відшкодовані відповідачем по справі.

За наслідком чого, враховуючи, що механізм повернення сплаченого судового збору передбачає відшкодування витрачених витрат позивача, зумовлених зверненням до суду, однак не є механізмом збагачення за рахунок іншої сторони, а в цій справі вказані збитки зі сплати судового збору вже є відшкодованими відповідачкою, враховуючи принцип справедливості та співмірності, суд вважає відсутніми підстави для повернення з державного бюджету, судового збору сплаченого в цій справі.

Керуючись п.2 ч.1 ст.255, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі №947/763/23 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.03.2012 року закрити.

Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається

У задоволенні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про повернення сплаченого судового збору відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в частині закриття провадження у справі шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 08.06.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.