РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26.04.2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участю секретаря Навроцької Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», третя особа Акціонерне товариство «Одесагаз» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в грудні 2022 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність ТОВ «Одесагаз-постачання», яка полягає у нездійсненні перерахунку та скасуванні заборгованості за споживання природнього газу за о/р №10209635; зобов`язати ТОВ «Одесагаз-постачання» провести ОСОБА_1 перерахунок вартості природного газу відповідно до фактичних обсягів споживання та скасувати заборгованість за споживання природного газу за о/р №10209635, яка складає 10 006,45 грн., стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач з 14.07.2021 року є власником квартири АДРЕСА_1 , про що було неодноразово повідомлено ТОВ «Одесагаз-постачання» та АТ «Одесагаз». За вказаною адресою на позивача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . На час придбання квартири заборгованість за споживання природного газу за зазначеним особовим рахунком була відсутня. Протягом всього часу, з моменту придбання квартири позивач не користується природним газом. Однак, за адресою знаходження вищезазначеної квартири утворилась заборгованість з невідомих позивачу причин, а відповідач не вчинив жодних дій задля перерахування заборгованості, відповіді на звернення позивачу не надано. З урахуванням вищезазначеного позивач вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2022 року, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд.

Представник позивача в судове засідання з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, за наявними у справі доказами.

Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик.

Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

05.01.2023 року від представника АТ «Одесагаз» надійшли письмові пояснення, у яких зазначено, що дії АТ «Одесагаз» відповідають діючим нормативним актам та нормам матеріального та процесуального права. Положеннями кодексу ГТС не передбачено порядку здійснення коригувань даних після завершення звітного періоду та внесення даних в порядку та строки, які визначені нормами ГТС.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно довідки №10761 від 01.07.2021 року про стан особового рахунку № НОМЕР_1 , яка була видана споживачеві ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 станом на 01.06.2021 року заборгованість за споживання природного газу відсутня.

Відповідно до Акту звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_1 , показники лічильника квартири за адресою: АДРЕСА_2 за період з 01.02.2022 року по 01.11.2022 рік становили 9203,00 м3, тобто були не змінними.

Відповідно до Акту звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_1 , показники лічильника квартири за адресою: АДРЕСА_2 за період з 09.11.2021 року по 04.03.2022 рік становили 9203,00 м3, тобто були не змінними.

Відповідно до довідки від 01.07.2022 року наданої ОСОБА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 нарахована заборгованість за споживання природного газу у розмірі 10 006,45 грн.

Згідно довідки про стан розрахунків з ТОВ «Одесагаз-постачання» за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.11.2020 по 30.04.2022 року залишок на рахунку споживача станом на дату формування довідки становить 10 006,45 грн.

Відповідно до наданої позивачем копії заяви, яка була направлена ТОВ «Одесагаз-постачання» від 18.07.2022 року, ОСОБА_1 повідомила, що є новим власником квартири АДРЕСА_1 , позивач просила врахувати акт АТ «Одесагаз» та здійснити перерахунок заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

За змістом ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який був чинним на час звернення позивачів до суду з цим позовом та розгляду справи, цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; норми споживання - кількісні показники споживання житлово-комунальних послуг, затверджені згідно із законодавством відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.

Як наведено у ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Відповідно до п. 4 Кодексу газорозподільних систем, затверджених Постановою

Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від №2494 від 30.09.2015, оператор ГРМ має право здійснювати контрольні зняття показів лічильника природного газу споживача та зобов`язаний не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу (з урахуванням встановленого строку для контрольного огляду вузла обліку) та формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий місяць, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу, з урахуванням його фактичних показань.

Якщо у споживача, який використовує природний газ комплексно (для опалення, приготування їжі та/або підігріву води), на дату контрольного зняття показань ЗВТ показання лічильника газу будуть менші, ніж надані споживачем за попередній місяць в опалювальний період, то ці контрольні показання вважаються фактичними показаннями лічильника природного газу станом на 01 число місяця, в якому провадиться таке контрольне зняття показань ЗВТ.

Отже, є визначений порядок врегулювання в позасудовому порядку розбіжностей в обліку споживання природного газу, за наявності обґрунтованого звернення споживача про проведення перерахунку.

У відповідності до п. 11 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу», Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» та п.2 Розділу ІІІ вказаних Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП, які є однаковими для всіх побутових споживачів України, і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015, є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу".

Розрахунки за договором здійснюються на підставі даних Оператора ГРМ щодо об`єму постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період.

ТОВ «Одесагаз-постачання» здійснює нарахування за спожитий природний газ побутовому споживачу на підставі вказаних нормативних актів.

Відповідно до п. 4.4 типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, якщо об`єми (обсяги) постачання та споживання природного газу будуть визначатись за плановими величинами, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу за даними Оператора ГРМ та проводити відповідний перерахунок споживачу.

Відповідно до п. 4 Глави 4. «Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення)» Розділу «IX. Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі» Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494:

«Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу.»

Таким чином, на підставі зазначених положень Кодексу газорозподільних систем відповідач, не отримавши до 6 числа відповідного місяця показань лічильника газу позивачки, мав право визначити об`єм розподілу та споживання природного газу на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

Водночас, відповідач не може вимагати від споживача оплати обсягів природного газу, які фактично не були отримані (спожиті) споживачем.

Так, згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість спожитого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відтак, з урахуванням зазначеного, суд констатує наявність нарахованої заборгованості за споживання природного газу, при цьому, з матеріалів справи убачається, що показники лічильника за спірний період не змінювались, що свідчить про те, що дії відповідача із нарахування боргу за обсяги фактично не використаного природного газу є протиправними, оскільки позивачем природний газ не використовувався, а тому позовні вимоги піддягають задоволенню.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а також те, що позов підлягає задоволенню, то судовий збір має бути стягнутий з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1181,20 (1073,60 + 1073,60) грн.

Керуючись ст. ст. 4,12,13,19,76-81,247,263 265,280,352 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», третя особа Акціонерне товариство «Одесагаз» про захист прав споживачів задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», яка полягає у нездійснені перерахунку та скасуванні заборгованості за споживання природнього газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» провести ОСОБА_1 перерахунок вартості природного газу відповідно до фактичних обсягів споживання та скасувати заборгованість за особовим рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 10 006 (десять тисяч шість) грн. 45 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання» на користь держави судовий збір в розмірі 1181,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-постачання», місцезнаходження: м. Одеса, вул. Одарія, 1, .

Третя особа: Акціонерне товариство «Одесагаз», місцезнаходження: м. Одеса, вул. Одарія, 1, .

Повний текст рішення складено 26.04.2023 року

Суддя Я.В. Шестакова