Номер провадження: 22-ц/813/5516/23
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року, ухвалене у складі судді Куриленко О.М., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст заяви

10 березня 2023 року заявниця звернулась до суду з заявою, в якій просила постановити додаткове рішення по справі, яким вирішити питання про судові витрати на правничу допомогу шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням суду від 06.03.2023 року по справі № 947/25290/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки було відмовлено в повному обсязі. Проте, в рішенні суду не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, про наявність яких нею було зроблено відповідну заяву під час розгляду справи.

Короткий зміст додаткового рішення суду

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі № 947/25290/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задоволено. Ухвалено додаткове рішення у справі № 947/25290/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно додатка № 1 від 09.01.2023 року до Договору станом на 06.03.2023 року між сторонами Договору було підписано акт виконаних робіт, згідно якого загалом ОСОБА_2 було надано правової допомоги на суму 6000,00 гривень станом на 06.03.2023 року, що підтверджується актом виконаних робіт. Вирішуючи питання по суті, суд приходить до висновку, що вимоги щодо відшкодування правничої допомоги у сумі 6000,00 гривень відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України, а відтак підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 30 березня 2023 року звернувся безпосередньо до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою. В поданій апеляційній скарзі скаржник просить скасувати додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси 30 березня 2023 року .

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що коли відповідач звернувся з клопотанням про стягнення з мене витрат на правничу допомогу, суд його відразу задовольнив з клопотання на підставі договору, без документів, що підтверджують плату послуг та без відповідних розрахунків їх ціни. Наприклад, мої прогнозовані витрати на правничу допомогу, вартість якої вказана у позовній заяві позивача, складає також 6 тис. грн, але розраховані на розгляд справи у першій інстанції, апеляції і касації, а суд задовольнив клопотання відповідача про стягнення з мене 6 тис. грн. за правничу допомогу лише у суді першій інстанції. Також у судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, вказуючи на те, що позивач просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, помилково зазначаючи суму відновлювального ремонту автомобіля без врахування коефіцієнта фізичного зносу автомобіля. Суддя відразу пристала на це зауваження, запитавши у мене, чому я не вклався у суму страхової виплати та не намагався знайти на заміну двері, що були у вжитку. Описана поведінка судді вказує на недостатній рівень її безсторонності. Кожного разу, коли я посилався в судовому засіданні на експертний звіт в якому зафіксовані пошкодження автомобіля і визначена вартість відновлювального ремонту, суддя мене переривала і звинувачувала в тому, що я не надав цей висновок вчасно при розгляді іншої справи, хоча це не має значення при розгляді цієї справи і я раніше надав письмові пояснення стосовно цього питання. В кінці судового засідання суддя сказала, що не може не брати до уваги висновки апеляції у справі № 947/9216/22 без обґрунтування такої позиції. В мене склалося враження, що суддя заздалегідь вирішила прийняти рішення тотожне рішенню у іншій справі № 947/9216/22.

Явка сторін

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в суді. В суд з`явились та надали свої пояснення.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Обставини справи .

Судова колегія та суд першої інстанції встановили, що 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив постановити рішення, яким: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 494 грн. 99 коп., що є різницею між вартістю відновлювального ремонту 20 452 грн. 39 коп. за звітом СПД ОСОБА_4 і страховою виплатою МТСБУ 11 957 грн. 40 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 969 грн. 39 коп., що є різницею між вартістю відновлювального ремонту 20 452 грн. 39 коп. за звітом СПД ОСОБА_4 і фактичними витратами 28 421 грн. 78 коп. за ремонт, який виконало ТОВ АВТО ГРУП+. Стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки було відмовлено в повному обсязі.

Судова колегія вирішуючи справу враховує наступні норми чинного закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України.

Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч.І ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Положенням ч.ч. 1, 4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: І) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 січня 2023 року адвокат Голєва Сніжана Владиславівна, діюча на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 721, видане 29 січня 2003 року на підставі рішення Одеської обласної КДКА № 21 від 28.05.1998 року, (надалі - Адвокат), з однієї сторони, і ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), у подальшому «Клієнт», з іншої сторони, уклали Договір про надання правової допомоги № 1.

Предметом Договору є, зокрема, п. 1.1 Представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції, в Одеському апеляційному суді по справі № 947/25290/22, Адвокатом з правом підпису документів, позовних заяв, заяв, клопотань та інших процесуальних документів від імені і в інтересах Клієнта з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі, стягувану, боржнику, збирати докази у зв`язку з чим звертатись з адвокатськими запитами до всіх установ, підприємств і організацій незалежно від форм власності та галузевої належності до Державних органів, підписувати там відповідні заяви і акти робіт.

П.1.2. Надання правової допомоги здійснюється також у наступних формах: консультації, складання правових, відповідних процесуальних документів, запитів, безпосереднє звернення до будь-яких установ і підприємств. Адвокат користується правами і несе обов`язки, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і ЦПК України, як представник Клієнта.

Сторонами визначена вартість правової допомоги без участі у судових засіданнях у розмірі 4000,00 гривень. У разі призначення справи до розгляду за участю сторін вартість представництва Адвокатом в судовому засіданні з урахуванням особливостей вказаної справи визначена сторонами в розмірі 2000,00 гривень за одне судове засідання. Вартість написання апеляційної скарги, у разі потреби, або відзиву на апеляційну скаргу буде складати 2000,00 гривень, ознайомлення з матеріалами справи 1000,00 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Голєва Сніжана Владиславівна з`являлась до 3-х призначених судових засідань у даній справі, одне з яких було відкладено у зв`язку з відсутністю електропостачання в суді, на першому судовому засіданні було оголошено заявлене адвокатом Голєвою Сніжаною Владиславівною клопотання про закриття провадження по справі і позивачу було надано можливість підготувати свою позицію, висловити свої міркування з цього приводу, слухання справи було відкладне.

Судове засідання, яке було призначено на 06.03.2023 року, відбулось, було вирішено питання щодо клопотання про закриття провадження по справі і постановлено рішення по суті.

Згідно додатка № 1 від 09.01.2023 року до Договору станом на 06.03.2023 року між сторонами Договору було підписано акт виконаних робіт, згідно якого загалом ОСОБА_2 було надано правової допомоги на суму 6000,00 гривень станом на 06.03.2023 року, що підтверджується актом виконаних робіт.

Вирішуючи питання по суті, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги щодо відшкодування правничої допомоги у сумі 6000,00 гривень відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України, а відтак підлягають задоволенню.

Таким чином, судова колегія враховуючи виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, вважає , що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача 6000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апелянта що його прогнозовані витрати на правничу допомогу, вартість якої вказана у позовній заяві позивача, складає також 6 тис. грн, але розраховані на розгляд справи у першій інстанції, апеляції і касації, а суд задовольнив клопотання відповідача про стягнення з мене 6 тис. грн. за правничу допомогу лише у суді першій інстанції є його позицією а не критикою судового рішення. Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; - суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; - суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення .Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.

Заперечення позивача щодо поданої заяви, полягали в тому, що відповідач міг би скористатись послугами безоплатної допомоги, не обгрунтовані належним чином.

Доводи апелянта про те, що у судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, вказуючи на те, що позивач просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, помилково зазначаючи суму відновлювального ремонту автомобіля без врахування коефіцієнта фізичного зносу автомобіля. Суддя відразу пристала на це зауваження, запитавши у мене, чому я не вклався у суму страхової виплати та не намагався знайти на заміну двері, що були у вжитку. Не маають відношення до предмету дослідження при винесені додаткового рішення а тому не відповідають вимозі відносності до предмету апеляційного перегляду.

В своїй переважній масі доводи апелянта свідчать про непогодження з процесуальною тактикою сторони позивача, однак така тактика була позитивно оцінена в судовому рішенні і кожна сторона вільна у виборі процесуальних засобів для досягнення своїх цілей.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду, з огляду на що вважаємо додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2023 року законним та обґрунтованим матеріалами справи.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 травня 2023року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко