справа № 156/370/23
Провадження № 2/156/90/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
30 травня 2023 року Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
з секретарями судових засідань Кицею Л.Ф., Салатюк Г.В.,
представниці позивача - адвоката Адамович Н.Є.,
представниці третьої особи Гринюк Ж.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку загального позовного провадження) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Іваничівської селищної ради Волинської області, про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
28.03.2023 позивач звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Іваничівської селищної ради, про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно малолітніх дітей.
Позивач мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням виконавчого комітету Іваничівської селищної ради від 01.03.2023 №17 визначено місце проживання дітей разом із батьком. Позивач разом із неповнолітніми дітьми зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Діти навчаються в КЗ «Мишівський ліцей Іваничівської селищної ради». Впродовж трьох років відповідачка не з`являється вдома, не цікавиться здоров`ям доньок, їх фізичним, духовним та моральним розвитком. Вихованням, лікуванням та розвитком доньок опікується батько дітей. Також позивачу з вихованням дітей допомагає його мама ОСОБА_5 , яка проживає разом із ним. ОСОБА_1 працює трактористом в ДП «Агрофірма Луга-Нова». Відповідачка ОСОБА_2 самоусунулась від виховання своїх неповнолітніх дітей, не надає матеріальної допомоги, вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, про їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує дітям необхідного харчування, медичного догляду та лікування. Крім того, відповідачка залишила сім`ю, не спілкується з доньками.
Позивач вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є єдиним дієвим захистом прав дітей на піклування та на належні умови проживання, виховання, лікування.
Представниця позивача Адамович Н.А. , в судовому засіданні просила здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та відповідачки, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовільнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи.
Представниця третьої особи - органу опіки та піклування Іваничівської селищної ради Волинської області Гринюк Ж.Я. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову.
Відповідачка ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України», однак для участі в судовому засіданні не прибула, причини неявки суду не повідомила. (а.с. 36).
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Судом встановлено, що згідно з свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , виданим 26.01.2010, та НОМЕР_2 , виданим 03.11.2016 виконавчим комітетом Мишівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6-7).
Заочним рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 02.12.2022 №156/697/22 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 8-10).
Рішенням виконавчого комітету Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області від 01.03.2023 №17 визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_1 (а.с. 11) Згідно з довідкою Мишівського старостинського округу Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області на утриманні ОСОБА_1 перебувають малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того разом із ним проживає його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати дітей ОСОБА_2 впродовж трьох років не проживає разом із дітьми, місце перебування її невідоме.

Згідно з довідками директора КЗ ЗСО «Мишівський заклад загальної середньої освіти «Мишівський ліцей Іваничівської селищної ради Волинської області» ОСОБА_3 навчається в даному закладі у 7 класі, а ОСОБА_4 - в 1 класі цього освітнього закладу (а.с.13,15)

Згідно з характеристиками виданими директором КЗ ЗСО «Мишівський заклад загальної середньої освіти «Мишівський ліцей Іваничівської селищної ради Волинської області» ОСОБА_1 належним чином виховує свої малолітніх дітей, а саме вони забезпечені навчальними посібниками, виконують домашні завдання, зовнішній вигляд у дітей охайний, шкільним приладдям діти забезпечені. Мати дітей не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх навчанням та здоров`ям, впродовж більше двох років не спілкується із класним керівником. (а.с.14-16)

Як вбачається із довідки наданої Іваничівським відділом державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області від 21.03.2023 ОСОБА_1 не отримував аліменти від ОСОБА_2 у період з 06.12.2022 по 21.03.2023 згідно з виконавчим листом №156/699/22 (а.с.17)

Згідно зі службовою характеристикою, виданою директором ДП «Агрофірма Луга-Нова» ПП «Універсам», ОСОБА_1 за час своєї роботи зарекомендував з позитивної сторони, користується повагою та довірою співробітників підприємства. (а.с. 18)

Згідно з висновком, наданим виконавчим комітетом Іваничівскої селищної ради, від 29.05.2023 №55, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав стосовно її малолітніх дітей. (а.с.40-45) В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 самоусунулася від виховання дітей, не піклується про стан їхнього здоров`я, не бере участі у їхньому вихованні, не надає матеріальної допомоги на їхнє утримання.

Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя.

Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, зважаючи на той факт, що відповідачка фактично не бере участі у вихованні дитини, не надає допомоги на його утримання, суд приходить до висновку про її ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача, позов визнала у відповідній письмовій заяві.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають задоволенню.

Суд погоджується із висновком виконавчого комітету Іваничівської селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 , оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітніх дітей відповідачки, дотримання якнайкращих їхніх інтересів.

Нормами ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» до числа дітей, позбавлених батьківського піклування, віднесено, зокрема, дітей, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав.

Згідно зі ст. 11 згаданого Закону органи опіки та піклування забезпечують вирішення питань щодо встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, надання опіки та піклування над дітьми, позбавленими батьківського піклування, та застосування інших форм влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування, соціальний захист і захист особистих, майнових, житлових прав та інтересів дітей; впровадження пріоритетних форм влаштування дітей, позбавлених батьківського піклування.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до п.14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір за розгляд даної справи, яка містить дві вимоги немайнового характеру, в розмірі 2147 гривень 20 копійок, підлягає стягненню в дохід держави з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 150,155,164,165,166 СК України, ст. ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79,88, 209, 213, 214, 215, 218,224,225,226 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити громадянку України ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (Отримувач кошті: ГУК у Волинській області/смт Іваничі/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 3800937; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA000348) судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Додатково роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 07.06.2023.

Учасники справи:

1)позивач - ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 );

2)відповідачка - ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 );

3)третя особа - орган опіки та піклування Іваничівської селищної ради Волинської області (юридична адреса: вул. Грушевського, буд.13, смт. Іваничі, Володимирський район, Волинська область, 45300; ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04335186).

Суддя А. Є. Бєлоусов