Справа № 171/1817/22
Провадження № 2/177/317/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 квітня 2023 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Баля А. І.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

24.03.2023 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області за підсудністю з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Звертаючись до суду 17.11.2022 із вказаним позовом представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову вказував, що сторони по справі є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час проживають з позивачкою та остання не має можливості самостійно їх утримувати, у зв`язку із чим остання була вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Позивач, представник позивача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній зазначив про те, що наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач надав до суду відзив, в якому вказував про невизнання позову та просив в його задоволенні відмовити. Однак, у судовому засіданні суду пояснив, що фактично він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей, любить своїх дітей та бажає брати участь в їх утриманні, вихованні та надаватиме матеріальну допомогу. Однак вказував, що позбавлений можливості спілкування з дітьми, які після початку війни виїхали за межі України разом з позивачем, рятуючись від війни. Позивач виїхавши за межі України спочатку підтримувала з ним спілкування, давала спілкуватися з дітьми, переводила кошти в його рахунку на власний рахунок, проти чого він не заперечував, оскільки розуміє необхідність утримання дітей. Але в подальшому, починаючи з вересня 2022 року позивач припинила спілкування з ним, не дає можливості спілкуватися з дітьми та не перераховує кошти на свою картку з його рахунку, хоча таку можливість має, подала до суду позови про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Відповідач зазначав, що бажає утримувати своїх дітей, але не знає на який рахунок перераховувати кошти, як контролювати цільове використання коштів.

На даний час позивачка не має наміру повертися до України та перешкоджає його спілкуванню з дітьми, у зв`язку із чим ним подано відповідні документи через Мінюст України щодо повернення дітей до України.

Вислухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановивши правовідносини, які виникли між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 13.08.2010 між сторонами зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 73 (а.с. 14).

В період шлюбу у сторін народилися діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких вказано відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 12,13).

Як вказував представник позивача у позовній заяві та підтвердив відповідач, сторони з початку війни проживають окремо, діти проживають з матір`ю за межами України та з часу подання позову про стягнення аліментів до суду, перебувають на її утриманні. Відповідач вказані обставини не заперечував, підтвердив факт проживання дітей з матір`ю, а також те, що після липня 2022 він матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, позивач із його картки грошові кошти не переводила на власні рахунки. Згідно наданих відповідачем дублікатів квитанцій, з його картки на картку позивача було перераховано кошти лише в період з березня 2022 року по липень 2022 року (а.с. 33-35).

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, та інші обставини, які мають істотне значення.

При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оскільки відповідач є повнолітнім, фізично здоровим чоловіком, який працює та отримує заробітну плату, що підтвердив у судовому засіданні, інших аліментних зобов`язань не має, доказів протилежного відповідач суду не надав, тому суд приходить до висновку, що він має можливість та зобов`язаний виконувати обов`язок щодо матеріального забезпечення своїх малолітніх дітей.

Доводи відповідача про те, що він не знає на який рахунок сплачувати аліменти, позбавлений можливості у подальшому контролювати цільове використання аліментні платежі, які ним будуть сплачуватися на утримання дітей, суд до уваги не приймає, оскільки це не може бути підставою для невиконання обов`язку батька щодо забезпечення дітей. Щодо доводів відповідача про перешкоджання позивачкою в спілкуванні із дітьми, які на даний час перебувають за межами України та проживають з матір`ю, суд не приймає до уваги, оскільки вказані відносини між сторонами не є предметом розгляду у даній цивільній справі. Спір щодо участі батька у вихованні дітей, спілкуванні з ними, повернення дітей до України, може бути предметом окремого судового провадження, у разі недосягнення сторонами згоди в цьому питанні.

Беручи до уваги вищевикладені обставини, фактичне визнання відповідачем свого обов`язку по утриманню дітей, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що забезпечить необхідний та достатній рівень гармонійного розвитку дітей, починаючи стягнення з 17.11.2022 (дата звернення до суду з позовом про стягнення аліментів) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4, абз. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженого в м. Апостолове Дніпропетровської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на кожну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), щомісячно, починаючи стягнення з 17.11.2022 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти підлягають стягненню за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Стягнутиз ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , народженого в м. Апостолове Дніпропетровської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 18.04.2023.

Суддя М.В. Березюк