Справа № 308/4895/23
Номер провадження 2/298/171/23
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

28 квітня 2023 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської Зизич В.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» Лозіної Ольги Юріївни про забезпечення позову у цивільній справі №308/4895/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2023 року до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли матеріали цивільної справи №308/4895/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, разом з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2023 року про передачу справи на розгляд за підсудністю до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.

АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0636/82/91827289 від 1 лютого 2019 року в сумі 166240,52 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 97098,50 грн., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом 5476,66 грн.; заборгованості за відсотками у розмірі 69142,02 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками 67867,24 грн. Стягнути з відповідача на користь АТ «Райффайзен Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн.

Разом із позовною заявою представником позивача подана заява про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 67,2 кв.м.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що 01.02.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», приватним акціонерним товариством «УНІКА Життя» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0636/82/91827289, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі: 55561,73 грн. строком на 48 місяців під 59.9% річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором.

Банк виконав свої зобов`язання, надавши Відповідачу кредитні кошти. З укладенням Договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах встановлених умовами Договору. Проте, всупереч вимогам Договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору погашення кредиту та відсотків за кредитом.

Станом на 09.12.2022 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором складає: 166240,52 грн. - заборгованість за кредитом у розмірі 97098,50 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 5476,66 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 69142,02 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 67867,24 грн.

Зазначена сума заборгованості для Банку є значною та щоденно збільшується згідно умов Кредитного договору.

Враховуючи, те що Позичальник не виконує умови Договору та вимоги Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинного законодавства України, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Як вбачається, станом на 02.12.2022 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,2 кв.м.

Накладення арешту на нерухоме майно стане стимулюванням Боржника щодо виконання боргових зобов`язань перед банком та гарантією виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог. Відповідач, отримавши позов, може вжити заходів щодо відчуження належного йому майна та уникнути таким чином відповідальності щодо сплати заборгованості та не виконати кредитні зобов"язання,

Посилаючись на приписи ст.ст. 149-150 ЦПК України, представник у поданій заяві просить вжити означених вище заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутності учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суддя приходить наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Одними із видів забезпечення позову відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, що визначено ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як убачається з заяви про забезпечення позову, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 166240,52 грн.

Вирішуючи питання щодо застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, суддя приходить висновку, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості, проте наявність існуючої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання постановленого рішення суду по суті спору та необхідність забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях представника позивача, оскільки на час розгляду заяви така необхідність не підтверджена належними та допустимим доказами.

В порушення положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України щодо розподілу тягаря доказування, представником товариства не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення. Докази того, що існує реальна загроза невиконання рішення суду та наявності намірів ОСОБА_1 чинити перешкоди у виконанні рішення суду по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до заяви про забезпечення позову не додано.

Слід зазначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, оскільки останній, отримавши позов, може вжити заходів щодо відчуження належного йому майна та уникнути таким чином відповідальності щодо сплати заборгованості та не виконати кредитні зобов"язання, зважаючи в тому числі і на те, що на підтвердження вказаних обставин заявником до заяви не долучено будь-яких доказів, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, суддею звертається увага і на те, що заява не містить відомостей щодо вартості об"єкту нерухомого майна, на яке представник позивача просить накласти арешт.

Вказані обставини, в тому числі, позбавляють суд і можливості визначити співмірність виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, зокрема співмірність ціни позову із вартістю майна, як того вимагають положення ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суддя приходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 153, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» Лозіної Ольги Юріївни про забезпечення позову у цивільній справі №308/4895/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зизич В.В.