ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4846/23 Справа № 214/5757/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А.В. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/5757/13-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.,

сторони:

боржник: ОСОБА_1 ,

стягувач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, яка постановлена суддею Ткаченком А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 23 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2023 року адвокат АО «ТЕЙС» Шафранова О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою в порядку ст.432 ЦПК України, в якій просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц на виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц.

В обґрунтування заяви посилалась на те, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц за позовом ОСОБА_2 присуджено стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 липня 2013 року.

На виконання вищевказаного судового рішення 24 жовтня 2013 року ОСОБА_2 видано виконавчий лист, який пред`явлено нею для примусового виконання до Саксаганського відділу ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відділом ДВС відкрито виконавче провадження за №40543390. У процесі стягнення аліментів стягувач ОСОБА_2 подала заяву про повернення їй виконавчого документу, у зв`язку з чим виконавче провадження було закрите на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, у зв`язку із втратою, зі слів ОСОБА_2 , виконавчого листа, ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року за результатами розгляду поданої нею заяви, видано дублікат виконавчого листа №214/5757/13-ц від 24 жовтня 2013 року.

Разом з тим, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року у справі №211/5754/18 за позовом ОСОБА_1 припинено стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання їх сина ОСОБА_3 за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц.

Ухвалюючи рішення, суд врахував той факт, що з 2013 року дитина фактично мешкає з батьком ОСОБА_1 та перебуває на його утриманні, а тому правові підстави стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 відпали.

Вказані обставини в їх сукупності, на переконання представника, свідчать про наявність достатніх підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц на виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Адвокатського об`єднання «ТЕЙС» Шафранової Олени Валеріївни про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист (оригінал та дублікат), виданий на виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року у цивільній справі №214/5757/13-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з ухвалою суду, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а матеріали заяви направити до суду першої інстанції на новий розгляд, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що адвокат заявника не долучила до матеріалів справи відповідний договір з надання правової допомоги № 2485 від 18 квітня 2012 року на існування якого вона посилається в ордері з надання правничої допомоги.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином обсяг наданих адвокату повноважень.

Наполягає, що повноваження представника заявника, яким є адвокат, повинні бути підтвердженні оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю та ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Посилається на правову позицію викладену в постановах Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18 та від 29.05.2019 року у справі № 202/5348/18.

ОСОБА_2 вважає, що адвокат Шафранова О.В. не мала права звертатись до суду в інтересах ОСОБА_1 без долучення договору з надання правової допомоги.

Вказує, що вона не знала про існування рішення суду, яким припинено стягнення аліментів.

Зазначає, що син постійно перебуває на її утриманні, ОСОБА_1 жодним чином не допомагає, участі у вихованні не приймає, на теперішній час перебуває за межами території України та ухиляється від сплати аліментів.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц за позовом ОСОБА_2 присуджено стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 липня 2013 року (а.с.10).

На виконання рішення суду ОСОБА_2 видано виконавчий лист, який вона отримала 24 жовтня 2013 року (а.с.11) та пред`явила для примусового виконання до Саксаганського відділу ДВС у м. Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ВП №40543390. Виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у відділі ДВС з 04 листопада 2013 року по 14 листопада 2018 року, виконавче провадження завершене на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (за заявою стягувача) (відповідь ДВС від 05 вересня 2022 року №13-34/42462, а.с.26).

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року (а.с.35) за заявою ОСОБА_2 видано дублікат виконавчого листа №214/5757/13-ц на виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц. Дублікат виконавчого листа представник стягувача отримав 15 листопада 2022 року (а.с.37), а 18 листопада 2022 року виконавчий документ було пред`явлено стягувачем для примусового виконання (а.с.44-46).

Постановою Саксаганського відділу ДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 22 листопада 2022 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №214/5757/13-ц, виданого 15 листопада 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів (а.с.43).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року у справі №211/5754/18, яке набрало законної сили 29 березня 2019 року за позовом ОСОБА_1 припинено стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2013 року(а.с89-91).

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року - слід залишити без змін.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції керувався ч.ч.1, 2 ст.432 ЦПК України та виходив з того, що фактично з 29 березня 2019 року відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц, оскільки обов`язок боржника ОСОБА_1 припинений за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року у справі №211/5754/18. Однак, відсутність інформації про цю обставину у суду та неповідомлення про неї стягувачем ОСОБА_2 обумовили безпідставну видачу дублікату виконавчого листа. Також, суд вважав за необхідне заяву задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню, як дублікату, так і оригіналу виконавчого листа, виданих Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2013 року у справі №214/5757/13-ц з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про безповоротну втрату стягувачем оригіналу виконавчого документу. На переконання суду, ухвалення такого рішення забезпечить правову визначеність та остаточність у правовідносинах між сторонами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

При цьому, однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України)

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

Доводи апеляційної скарги про те, що адвокат Шафранова О.В. не мала права звертатись до суду в інтересах ОСОБА_1 без долучення договору з надання правової допомоги, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.

За частиною четвертою статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Ордер, який видано відповідно до статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви (частини перша, друга, четверта статті 64 ЦПК України).

Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером ЦПК України не вимагає.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 182/9172/18 (провадження № 61-13797св19) та у справі № 766/17492/16-ц від 26 квітня 2021 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що адвокатом Шафрановою О.В. надано належні та допустимі докази на підтвердження повноважень під час розгляду справи у суді першої.

Та обставина, що ОСОБА_2 не знала про існування рішення суду, яким припинено стягнення аліментів не є підставною для скасування ухвали суду.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, так як зводяться до незгоди з висновками суду по суті вирішення спору й до власного тлумачення норм матеріального та процесуального права, що не може бути правовою підставою для скасування судового рішення.

Колегія суддів встановила, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: