Дата документу 17.04.2023
Справа № 501/491/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі

головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом

1 ОСОБА_1

2 ОСОБА_2

до

відповідачів

1 ОСОБА_3

2 ОСОБА_4

зацікавлена особа: орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області

предмет та підстави позову: про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

учасники справи - не з`явилися

В СТ А Н О В И В:

І.Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (зацікавлена особа: орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, згідно якого просять суд:

- зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання його таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_5 та члена її родини ОСОБА_6 усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання його таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтувано тим, що будинок АДРЕСА_1 належить позивачам на праві власності по частині кожному.

У будинку зареєстровані відповідачі, але не проживають в ньому.

На підставі викладеного, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Відповідачі відзиву на позов не надали.

Представник третьої особи надав до суду відзив на позовну заяву, просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачі фактично будуть позбавлені житла, тощо.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, представник позивачів надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачів, просить суд задовольнити позов.

Відповідачі надали заяви, в яких визнали позовні вимоги, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник третьої особи надав до суду відзив, в якому просить суд розглянути справу за відсутності представника третьої особи.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві власності по частині кожному, що підтверджується витягом з Держєавного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.17-19).

У будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою (а.с.13), копією витягу з домової книжки (а.с.14-15), але не проживають в ньому з лютого 2020 року, що підтверджується актом від 17.01.2023 (а.с.16).

V. Оцінка Суду.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При вирішенні спорів, пов`язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм Глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, а також положень статті 405 ЦК України.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У спірному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою (а.с.13), копією витягу з домової книжки (а.с.14-15), але не проживають в ньому з лютого 2020 року, що підтверджується актом від 17.01.2023 (а.с.16).

Як вбачається зі змісту ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частиною 4 ст 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місцем проживання її батьків (усиновлювачів) або одного із них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає.

В силу ст.160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків.

Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.

Інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітній у будинку позивачів не мешкає. Залишення неповнолітнього зареєстрованим в будинку позивачів суперечило б ст.9 Конвенції про права дитини та ст.160 СК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки відповідачі втратили право на користування житловим приміщенням, без поважних причин не користуються житловим будинком, який належить позивачам, понад 1 рік та позов визнали.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є достатньою підставою для зняття відповідачів з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Питання про розподіл судових витрат позивачами не заявлено.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 206, 258-259, 263-265 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (зацікавлена особа: орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області) про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 17 квітня 2023 року.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко