137/598/23

У Х В А Л А

05.06.2023 смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання неправомірною відмови у підписанні акту погодження меж земельної ділянки, визнання права на приватизацію земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшла вищезазначена позовна заява.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, вказані вимоги позивачем не дотримано. У позовній заяві відсутній ідентифікаційний код юридичної особи (відповідача) в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Крім того, відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позивач просить: 1) визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 у підписанні акту погодження меж земельної ділянки; 2) визнати за ним право на приватизацію без погодження та підпису ОСОБА_2 акту погодження меж земельної ділянки; 3) зобов`язати Літинську селищну раду, Відділ земельних ресурсів у Вінницькому районі та Вінницьку регіональну філію Державного підприємства "Центр ДЗК" виготовити та видати йому державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом позовних вимог у поданій позовній заяві вони є нечіткими та незрозумілими.

Щодо першої позовної вимоги.

Позивач просить визнати неправомірною відмову ОСОБА_2 у підписанні акту погодження меж земельної ділянки. У даній позовній вимозі не вказано який саме акт відмовилась підписати ОСОБА_2 , не визначено також якої земельної ділянки він стосується.

Щодо другої позовної вимоги.

Позивач просить визнати за ним право на приватизацію без погодження та підпису ОСОБА_2 акту погодження меж земельної ділянки. При цьому не конкретизував: земельну ділянку (реквізити земельної ділянки), право на приватизацію якої він просить визнати за ним; без погодження якого підпису та якого акту погодження меж земельної ділянки.

Щодо третьої позовної вимоги.

У даній позовній вимозі позивач просить зобов`язати Літинську селищну раду, Відділ земельних ресурсів у Вінницькому районі та Вінницьку регіональну філію Державного підприємства "Центр ДЗК" виготовити та видати йому державний акт на право власності на земельну ділянку. З даної позовної вимоги не зрозуміло кого з осіб позивач просить зобов`язати виготовити, а кого видати йому державний акт на право власності на земельну ділянку. Окрім того, позивачем пред`явлено вимогу до Відділу земельних ресурсів у Вінницькому районі та Вінницької регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК", яких не залучено в якості відповідачів, крім того вказані відділ та філія не існують як юридичні особи, а тому не можуть бути сторонами у цивільному процесі. Водночас, позивачем не зазначено в повному обсязі реквізити земельної ділянки.

Крім цього, суд також звертає увагу і на те, що позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві зазначено як підставу для подання позову норми ст.118, 119 ЦПК України, якими регулюється порядок розгляду заяв про забезпечення позову, а не його подання до суду.

Одночасно, згідно п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з положеннями ч.1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів, встановлено, що позивач вказує на звернення до Літинської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою для приватизації земельної ділянки та надання Літинською селищною радою дозволу, наявність акту погодження меж земельної ділянки та відмови ОСОБА_2 у його підписанні, технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж спірної земельної ділянки, проте доказів, які доводять ці обставини, зокрема копій таких документів, в порушення вищевказаних норм ЦПК України, суду не надав. Крім того, до суду не додано доказів, що Літинською селищною радою порушено право позивача, зокрема, шляхом відмови у визнанні за останнім права на приватизацію земельної ділянки тощо.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання неправомірною відмови у підписанні акту погодження меж земельної ділянки, визнання права на приватизацію земельної ділянки та зобовязання вчинити дії, у якому заявлено три вимоги:

1) визнати неправомірною відмову у підписанні акту погодження меж земельної ділянки;

2) визнати за позивачем право на приватизацію без погодження та підпису акту погодження меж земельної ділянки;

3) зобов`язати виготовити та видати йому державний акт на право власності на земельну ділянку.

Оскільки позивач звернувся до суду першою і другою вимогами немайнового характеру, а сплатив судовий збір лише за одну, останньому необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно пункт 2.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60грн).

Відтак, з метою позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання однієї вимоги немайнового характеру у сумі 1073,60грн за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Він.обл./смт Лiтин/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0002852; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Одночасно, позивач звернувся до суду із третьою вимогою майнового характеру, за яку останньому необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір",за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно п.9 ч.1 ст.175 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Варто зауважити, що наявність матеріально-правової вимоги позивача щодо фактичного визнання за нею права власності на нерухоме майно земельну ділянку шляхом видачі їй державного акту, свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Аналогічні правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 907/9/17 від 26.02.2019 року та Касаційної цивільної палати Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 307/23/18.

Однак позивачем ціна позову не визначена, що позбавляє суд можливості встановити розмір судового збору, що відповідає дійсній вартості спірного нерухомого майна земельної ділянки.

Суддя зауважує, що до обставини щодо визначення ціни позову застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається. Визначена позивачем ціна позову має бути підтверджена належними доказами, виходячи з яких можливо визначити дійсну вартість об`єкта спірного нерухомого майна та суму судового збору.

Варто зазначити, що за ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Ціна позову визначається від ринкової вартості майна на момент звернення до суду та повинна бути підтверджена відповідними відомостями (оцінкою відповідної установи).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна.

Відтак, позивачу необхідно визначити ціну позову за третю вимогу, станом на час подання позовної заяви, надати суду докази вартості майна та доплатити судовий збір за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Він.обл./смт Лiтин/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0002852; код класифікації доходів бюджету 22030101;

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини, зокрема, у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст.175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання неправомірною відмови у підписанні акту погодження меж земельної ділянки, визнання права на приватизацію земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії залишити без руху, запропонувавши позивачу в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:Я. С. Верещинська