Єдиний унікальний номер: 379/1097/23
Провадження № 4-с/379/8/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Разгуляєвої О.В.

при секретарі Мовчан М.С.

за участі скаржника ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: головний державний виконавець Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дроздівська Тетяна Олександрівна, боржник ОСОБА_3 на дії державного виконавця,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Таращанського РВ ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМ УМЮ 9м.Київ) Дроздівської Тетяни Олександрівни від 29.12.2022 № 14288/24.7-43 про закінчення виконавчого провадження № 67394449 по виконавчому листові № 379/924/19 від 02.11.2021; обов`язати головного державного виконавця Таращанського РВ ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМ УМЮ( м.Київ) Дроздівську Тетяу Олександрівну поновити виконавче провадження по виконавчому листу № 379/924/19 від 02.11.2021.

Скарга обґрунтована тим, що Таращанським районним судом Київської області 02.11.2021 видано виконавчий лист на виконання рішення суду в справі № 379/924/19, усунення перешкод в користуванні належною ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , власністю - 47/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 , знести бетонну огорожу разом із стовпчиками, висотою близько 2,0 м, яка була встановлена нею 05 квітня 2019 року у будинковолодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 05.11.2021 за даним виконавчим листом відкрито виконавче провадження.24.07.2023 ОСОБА_1 стало відомо про закінчення даного виконавчого провадження, на підставі пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».Не погоджуючись з такою постановою, ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою.

Скаржниця в судовому засіданні скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Від Таращанського РВДВС до суду надійшла заява , про розгляд справи за їх відсутності.

Представник боржника в суді просила в задоволенні скарги відмовити, з підстав неможливості виконання рішення Таращанського районного суду від 28.12.2020.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження № 67394449, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Таращанського районного суду Київської області від 28.12.2020 у справі № 379/924/19 усунено перешкоди в користуванні належною ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , власністю - 47/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 , знести бетонну огорожу разом із стовпчиками, висотою близько 2,0 м, яка була встановлена нею 05 квітня 2019 року у будинковолодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою Київського апеляційного суду від 10.06.2021 рішення Таращанського районного суду Київської області від 28.12.2020 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист від 02.11.2021.

05.11.2021 постановою головного державного виконавця Таращанського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дроздівською Т.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 379/924/19 виданий 02.11.2021 Таращанським районним судом Київської області.

Згідно актів державного виконавця від 22.11.2021 та 17.12.2021, за даним виконавчим провадженням , встановлено, що за місцем проживання боржника АДРЕСА_1 , бетонну огорожу разом із стовпчиком, висотою приблизно 2 м. боржником усунено не було. Виконавчий лист № 379/924/19 не виконано.

У межах вказаного виконавчого провадження, у зв`язку із невиконанням рішення суду, державним виконавцем прийнято постанови від 22.11.2021 та 17.12.2021 про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700 грн та про повторне накладення на боржника штрафу в розмірі 3400 гривень.

29.12.2022 головним державним виконавцем Таращанського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області направлено повідомлення до Білоцерківського РУП ВП №2 про розгляд питання щодо порушення кримінальної справи у відношенні ОСОБА_3 , за ознаками злочину відповідальність за який передбачено ст. 382 КК України.

29.12.2022 головним державним виконавцем Таращанського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дроздівською Т.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 67394449 з примусового виконання виконавчого листа виконавчого листа № 379/924/19 виданий 02.11.2021 Таращанським районним судом Київської області, на підставі пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

В матеріалах виконавчого провадження, копія якого наявна в матеріалах даної цивільної справи, відсутні дані про дату одержання стягувачем постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2022. Судом встановлено, що ОСОБА_1 , зазначену постанову отримала 24.07.2023, про що свідчить заява від 24.07.2023 ОСОБА_1 , наявна в матеріалах справи. Оскільки інші дані в матеріалах справи відсутні та учасниками не оспорюються, то строк на звернення зі скаргою слід вважати додержаним, а тому розгляд скарги судом по суті відповідає вимогам чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Принцип обов`язковості судового рішення, закріплений на конституційному рівні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України), набуває свого втілення у судоустрійному і процесуальному законодавстві. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Судове рішення, яким закінчується розгляд справи, є найважливішим актом судової влади. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення» воно покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Судове рішення ухвалюється іменем України незалежно від того, до якого рівня судової системи або юрисдикції належить суд і в якому складі суддів (одноособово чи колегіально) розглянуто справу; саме в ньому підбивається підсумок судового розгляду.

Принцип обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому вони є обов`язковими для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються. Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 статті 2 ЗУ « Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема, обов`язковості виконання рішень.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пункту 11 частини першої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Частиною третьою статті 63 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 39 Закону ЗУ «Про виконавче провадженн», у свою чергу, встановлено, що у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Предметом переданого на вирішення суду спору є правомірність постанови про закінчення виконавчого провадження, яка прийнята державним виконавцем на підставі пункту 11 частини першої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з направленням державним виконавцем до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення за фактом умисного невиконання виконавчого листа № 379/924/19 виданий 02.11.2021 Таращанським районним судом Київської області .

Верховний Суд у постанові від 18.06.2019 у справі №826/14580/16 сформував правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із повідомленням про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож, звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Установлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення божника або будь-яких інших осіб на вчинення чи невчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту і забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЗУ « Пр виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною третьою статті 18 ЗУ « Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 18 ЗУ « Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

У даній справі, за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Матеріалами справи не підтверджено належного виконання державним виконавцем цих вимог законодавства.

За таких обставин постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття заходів з його виконання

За встановлених обставин та наведеного правового регулювання, суд погоджується з доводами скаржника про те, що винесена постанова про закінчення виконавчого провадження є незаконною, у зв`язку з чим суд вважає необхідним скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2022 № 67394449 як таку, що винесена передчасно, за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Зазначена позиція суду відповідає позиції Верховного суду, що викладена при розгляді аналогічних справ (постанови від 27.03.2019 у справі №750/9782/16-а, від 07.08.2019 у справі №378/1033/17, від 04.09.2019 у справі №286/1810/17, від 07.10.2020 у справі №461/6978/19, від 25.11.2020 у справі №554/10283/18, від 13.12.2021 у справі №520/6495/2020, від 08.12.2022 у справі №457/359/21, від 13.12.2022 у справі №340/5200/21).

Щодо вимог скарги про зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження, то вони задоволенню не підлягають з огляду на те, що ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадення» передбачає, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м.Київ) Дроздівської Тетяни Олександрівни від 29.12.2022 про закінчення виконавчого провадження, в іншій частині скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 141, 260, 261, 353, 450-451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: головний державний виконавець Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дроздівська Тетяна Олександрівна, боржник ОСОБА_3 на дії державного виконавця, задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м.Київ) Дроздівської Тетяни Олександрівни від 29.12.2022 про закінчення виконавчого провадження № 67394449 при примусовому виконанні виконавчого листа № 379/924/19 виданий 02.11.2021 Таращанським районним судом Київської області.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Головуючий:О. В. Разгуляєва