РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Справа № 285/2477/23

провадження у справі №2/0285/642/23

18 серпня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого - судді Помогаєва А.В., за участю секретаря судового засідання Ковальчук М.В., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 88161,01 грн.

В обгрунтування позову зазначає, що 25.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 4370855 про надання споживчого кредиту.

Зазначений кредитний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених їх сайті.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 20 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. В свою чергу відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав.

03.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.

Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 20000,00 грн. - тіло кредиту та 45600,00 грн. - нараховані проценти за договором, всього - 65600,00 грн.

Крім вищезазначеної заборгованості, позивач, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 19811,20 грн. і три відсотки річних в сумі 2749,81 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу з винесенням заочного рішення.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню часткво, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 25.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 4370855 про надання споживчого кредиту. Згідно з підпунктами 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1 цього договору сума кредиту складає 20 0000 гривень, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90% в день.

Відповідачем не заявлено будь-яких заперечень проти факту укладання зазначеного договору та отримання за ним коштів.

Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 03.05.2022 було укладено Договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за до відповідача.

Згідно з витягом з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022 ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № 4370855 від 25.06.2021 Загальна сума заборгованості становить 65600,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За відсутності будь-яких заперечень відповідача проти факту укладання догороу № 4370855 від 25.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 про надання споживчого кредиту в сумі 20000 грн, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача про стягнення зазначеної суми.

Нарахування відсотків у сумі 45600 грн також відповідає умовам кредитного договору. Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 19811,20 грн. за період з грудня 2021 року по березень 2023 року включно та 3% річних в сумі 2749,81 грн за період з 18.11.2021 по 12.04.2023, які позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд зазначає наступне.

У частині 2 ст. 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»,розділ «Прикінцевіта перехідніположення» Цивільногокодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 40 - 44, ст. 356) доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача не підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних за період з 24.02.2022 по 12.04.2023.

Суд стягує лише нараховані позивачем на прострочену заборгованість 3% річних за період з 18.11.2021 по 23.02.2022 в сумі 161 грн. 10 коп. ((20000 грн. Х 3) : 100 : 365 Х 98).

Вимога про нарахування трьох відсотків річних на заборгованість за відсотками по договору є безпідставною, оскільки така форма відповідальності передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання за умови, що договором не визначено інший розмір відсотків. Отже, відсотки за користування кредитом, нараховані на підставі договору, самі по собі є узгодженим сторонами альтернативним розміром відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Крім того, суд стягує інфляційні втрати за період з 18.11.2021 по 23.02.2022 в сумі 1246 грн 40 коп.

Таким чином, загальна сума позовних вимог, що пілягає стягненню з відповідача, складає 67007 грн 50 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Як передбачено частинами 1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як передбачено ч. 4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, клопотання, запиту, надання консультацій, тощо).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

В матеріалах справи наявні: звіт про надання правової допомоги згідно Договору №07/07-2022 від 07.07.2022, рахунок на оплату, платіжна інструкція від 10.04.2023 року №364 на суму 8000 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Позовні вимоги судом задоволено частково.

На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката.

Враховуючи фактично надані послуги адвоката зі складання позовної заяви, а також часткове задоволення позовних вимог, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень.

Решта частини виплати позивача у даній справі на користь адвоката не підлягає відшкодуванню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачана користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру частини задоволених позовних вимог - в сумі 2040,00 грн.

Таким чином, загальна сума відшкодування судових витрат, що підлягає стягненню з відповісдача на користь позивача складає 2000 + 2040 = 4040 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 206, 258, 259, 264-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 67007 (шістдесят сім тисяч сім) грн 50 коп.

У задоволенні позову в частині стягнення решти суми заборгованості - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відшкодування судових витрат в розмірі 4040 (чотири тисячі сорок) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 22.08.2023.

Інформація про сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», адреса: 03150, м. Київ, в. Загородня, 15, оф. 118/2; .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя А.В. Помогаєв