Провадження №: 2/755/1059/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника позивача - адвоката Лукашенко М.П. про збільшення позовних вимог , яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

у с т а н о в и в:

23 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 з вимогами: «Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на свою користь, ОСОБА_1 , на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання».

26 жовтня 2021 року суддею Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О. постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва.

20 грудня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, дата першого судового засідання - 14 січня 2022 року на 11.30 годину.

04 лютого 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, на період навчання в Київському університетів права Національної академії наук України, починаючи з 21 жовтня 2021 року і до 30 червня 2024 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 гривень.

27 вересня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про поновлення відповідачу ОСОБА_2 процесуальний строк для подання до суду заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва, яке ухвалене 04 лютого 2022 року в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задоволено.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва, яке ухвалене 04 лютого 2022 року в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - скасоване.

Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, дата проведення судового засідання - 28 жовтня 2022 року на 11.30 год.

26 травня 2023 року (вх.№ ЕП-6639) представником позивача - адвокатом Лукашенко М.П. подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, за змістом поданої заяви позивач просить суд:

«Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку щомісячно, на період навчання в Київському університетів права Національної академії наук України, починаючи з 21 жовтня 2021 року і до 30 червня 2024 рок;

- пеню за прострочення виплати аліментів з січня по липень 2022 року, розрахованої станом на 25 жовтня 2022 року в розмірі 41 256,07 гривня;

- 3% річних з січня по липень 2022 року, розрахованих станом на 25 травня 2023 року в розмірі 1307,02 гривень;

- інфляційні з січня по липень 2022 року, розрахованих станом на 25 травня 2023 року в розмірі 7593,90 гривень».

Представник позивача в судовому засіданні просив прийняти заяви про збільшення позовних вимог, мотивуючи свою позицію посилається на те, що ухвалене судом заочне рішення про задоволення позову скасоване, розгляд справи триває, однак позивач не отримує допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, тому виникла необхідність збільшити раніше заявлені вимоги до відповідача із застосуванням до нього заходів впливу шляхом нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату аліментів, що безпосередньо передбачено статтею 196 Сімейного кодексу України та ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні висловили свої заперечення щодо прийняття заяви про збільшення позовних вимог, наголосили, що у заяві позивача про збільшення позовних вимог йдеть про нові вимоги, які є відмінними від первісного позову, стосуються інших відносин та фактично у такий спосіб позивач одночасно змінює як підстави, так і предмет позову, що є недопустимим, має розцінюватись судом як подання нового позову.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, вивчивши матеріали заяв про уточнення позовних вимог та зміну підстав (предмету) позову, суд приходить до наступних висновків.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Виходячи з висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 761/7978/15-ц, під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Так, згідно із постановою Верховного Суду у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року, зроблено висновок: «позовом є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. При цьому під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

З системного аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Судом встановлено, що 23 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами: «Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на свою користь, ОСОБА_1 , на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання.

Разом з тим, звертаючись до суду із заявами про збільшення позовних вимог позивач визначає нові позовні вимоги до відповідача в частині нарахування пені за прострочення виплати аліментів, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, нарахованих позивачем за період з січня по липень 2022 року, тобто до скасування судом заочного рішення, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи 04 лютого 2022 року, та скасоване судом 27 вересня 2022 року (дата постановлення ухвали суду).

Тобто, присудження до стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, на період навчання, та нарахування санкцій за несвоєчасну сплату аліментів у виді пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат , що передбачено ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, за обраним способом захисту мають різну правову природу, різний порядок та характер нарахувань.

Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Пунктами шість, сім частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що правові підстави для прийняття заяви про збільшення позовних вимог, яка подана до суду представником позивача - адвокатом Лукашенко М.П., зареєстроване в канцелярії суду 26 травня 2023 року за вх.№ ЕП-6639, оскільки у такий спосіб позивачем окремо заявлено вимоги саме про зменшення розміру аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача на утримання повнолітньої дитини, одночасно висуваються вимоги, які не були предметом спору за первісним позов, тому не зважаючи на обраний спосіб захисту - вимоги майнового характеру, слід розцінювати подану заяву як зміна не тільки підстав, але й предмету позову, тому їх слід розглядати як новий позов, який має бути оформлений у відповідності до вимог ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 43, 49, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, яка подана до суду представником позивача - адвокатом Лукашенко М.П., зареєстроване в канцелярії суду 26 травня 2023 року за вх.№ ЕП-6639.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я