Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3204/21
Номер провадження 2/711/485/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Демчика Р.В.

за участю секретаря Кофанової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, третя особа: ОСОБА_3 ,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про визнання права власності..

Позов мотивує тим, що у 2013 році вирішив придбати у м.Черкаси земельну ділянку, на кошти, які заробив за кордоном протягом 1997 -2012 років. Його син, відповідач по справі ОСОБА_2 , дізнавшись про наміри придбати земельну ділянку, звернувся з проханням про допомогу у вирішенні його житлових і фінансових проблем. Так, 24.11.2013 року був укладений двосторонній договір за умовами якого, ОСОБА_1 надає в борг ОСОБА_2 гроші в сумі 7510 дол.США, для купівлі земельної ділянки та зобов`язується повернути вказаний борг до 24.11.2019 року. Вирішено, що на земельній ділянці, яку купить відповідач, спочатку позивач побудує для себе будинок, у якому відповідач зможе проживати до того часу, поки він не побудує на цій же ділянці будинок для себе. На випадок неповернення до 24.11.2019 року позики, відповідач узяв на себе зобов`язання нотаріально переоформити передати у власність позивачу земельну ділянку. На виконання умов договору та в присутності свідків, позивач передав відповідачу 7510 дол.США, В цей же день, 24.11.2013 року, відповідач за 61000 .00 грн. придав земельну ділянку площею 0.0628 га. за адресою м.Черкаси «Меблевик» садівниче товариство Черкаського міського об`єднання садівницьких товариств «Садівник». Після цього відповідач, як запоруку дотримання умов договору, передав позивачу на зберігання оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.11.2013 року.

Також позивач вказує, що відповідач ні до 24.11.2019 року, ні до дня подачі позову до суду позику не повернув, земельну ділянку у власність не передав, чим порушив свої зобов`язання визначенні двостороннім договором та пунктами договору позики.

Крім того, позивач зазначив, що виконуючи умови двостороннього договору, з 2013 року по 2017 рік купив за власні кошти будівельні матеріали й побудував для себе, на земельній ділянці будинок. Водночас будівництво повність завершено не було. Так як цільове призначення земельної ділянки для введення садівництва, то й збудований будинок є садовим будинком. На виконання домовленостей позивач надав відповідачу дозвіл на проживання у садовому будинку і у 2017 році відповідач переїхав до нього проживати. Разом з тим, відповідач в порушення умов договору, будівництво другого будинку, для себе, так і не розпочав по даний час.

З огляду на викладене просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0,0628 га., кадастровий номер :03:032:0090, що знаходиться за адресою м.Черкаси «Меблевик» садівниче товариство Черкаського міського об`єднання садівницьких товариство «Садівник»; визнати його власником будівельних матеріалів садового будинку незавершеного будівництва та визнати право на садовий будинок незавершеного будівництва за адресою м.Черкаси «Меблевик» садівниче товариство Черкаського міського об`єднання садівницьких товариство «Садівник».

05 липня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справ та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

26.07.2021 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого не заперечував проти задоволення позовних вимог.

10.08.2021 року ОСОБА_4 подала до суду заяву про залучення їх до справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

17.08.2021 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_4 .

17 серпня 2021 року ухвалою суду відмовлено у прийнятті визнання ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

20 вересня 2021 року ухвалою суду зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішення по справі №711/1543/21.

24 лютого 2023 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.

23.03.2023 року представником третьої особи адвокатом Гармаш Н. подано клопотання про закриття провадження у справі та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000.00 грн..

24 березня 2023 оку ухвало суду у прийнятті заяви представника позивача адвоката Остапко М.І. про уточнення позовних вимог (нова редакція) відмовлено та повернуто заяву про уточнення позовних вимог.

24 березня 2023 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Остапко М.І. про відвід судді Демчика Р.В. відмовлено.

31 травня 2023 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника третьою особи ОСОБА_3 - адвоката Гармаш Н.М. про закриття провадження відмовлено.

В судове засідання сторони не з`явилися, про причину неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомленими належним чином.

Надаючи оцінку поведінці сторони позивача, суд бере до уваги, що для розгляду справи були призначені судові засідання, в які позивач не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомленою належним чином.

Так, в судове засідання призначене на 26.04.2023 року позивач не з`явився. Проте, був повідомлений по розгляд справи належним чином, про що свідчить розписка з власноручним підписом позивач (а.с. 123).

В судове засідання призначене на 31.05.2023 року позивач не з`явився, про дату. час та місце судового засідання поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням, проте конверт повернувся на адресу суду без вручення адресу у зв`язку із його відсутністю за вказаною адресою.

Отже, позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, два рази поспіль не з`явився в судові засідання на виклик суду. Окремо слід зазначити, що будь яких заяв про відкладення розгляду справи чи проведення судового засідання без її участі, позивачем на адресу суду надано не було.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивачка не з`явилася до суду повторно без поважних причин.

Згідно із ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим, статтями 223, 257 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно із ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на розумні строки розгляду справ, суд вважає за доцільне залишити позов без розгляду, оскільки, сторона позивача повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 257, 158 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, третя особа: ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р. В. Демчик