Справа № 396/422/22
провадження № 2/694/196/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

04.08.2023 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Сакун Д.І.

з участю секретаря Матвієнко А.А.

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Бабенка Р.В.,

представника служби у справах дітей Звенигородської міської ради Козулі О.О.,

представника органу опіки та піклування Новоукраїнської міської ради Бецишиної І.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку НОМЕР_2 , офіційна електронна адреса та пошта відсутні), від імені якого діє представник - адвокат Єльнікова Наталя Олександрівна (адреса: 27100, вул. Соборна, б.50/2, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, моб.тел. НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 ) про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 ), в інтересах якої діє представник - адвокат Бабенко Руслан Володимирович (адреса: поштовий індекс 20202, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Благовісна,68, тел. НОМЕР_6 , E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку НОМЕР_2 , офіційна електронна адреса та пошта відсутні), третя особа: Служба у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області (, адреса: просп. Шевченка,63, м. Звенигородка, Черкаської області, тел.(04740) 2-20-60, електронна адреса: https://zven.gov.ua/), Орган опіки та піклування Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (,адреса: м. Новоукраїнка, вул..Покровська,70, поштовий індекс 27100, тел.. (05221) 2-12-33, е-пошта: ) про збільшення розміру аліментів та визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и л а:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив припинити стягнення аліментів призначених рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області по цивільній справі №694/1925/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким було стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 . Визначити частку від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 як платника аліментів, призначених рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області по цивільній справі №694/1925/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 , але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 в розмірі частини від усих видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2015 року рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області по цивільній справі №694/1925/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з нього стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30%прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист та по теперішній час з позивача стягуються аліменти. Проте спільна дочка ОСОБА_4 , на утримання якої позивач сплачує аліменти своїй бувшій дружині, з грудня 2021 року проживає з батьком за домовленістю між батьками. Таким чином, дочка перебуває на повному утриманні ОСОБА_3 при цьому з нього стягуються аліменти на утримання дитини на користь відповідачки. Відповідачка не бере участі у вихованні та утриманні дитини. ОСОБА_2 працездатна, фізично здорова, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідачки не проводиться.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Звенигородської міської ради, в якій просить збільшити розмір аліментів визначених рішенням Звенигородського районного суду від 21.03.2016р. у справі 694/185/16-ц та стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліменти в розмірі 7/20 частки від усих видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду із 03.10.2022 року і до повноліття дітей. Визначити місце проживання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом із матір`ю ОСОБА_2 . Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у загальній сумі 5992,40 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Звенигородського районного суду від 21.03.2016 року. В період шлюбу у них народилося двоє дітей. Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.12.2015 року у справі 694/1925/15 стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всих його доходів. На даний час донька ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 проживають з матір`ю, проте місце реєстрації дітей є незареєстрованим. ОСОБА_3 неналежно виконує свої батьківські обов`язки в частині сплати аліментів у зв`язку з ухиленням від їх сплати. Крім того, у сторін існує спір щодо місця проживання дітей. Діти мають бажання проживати з матір`ю.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.07.2022 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.10.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.10.2022прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та визначення місця проживання дітей. Обєднано в одне провадження первісну позовну заяву про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину із зустрічною позовною заявою про збільшення розміру аліментів та визначення місця проживання дітей. Залучено до участі у справі за зустрічним позовом у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.10.2022 прийнято до розгляду відзив відповідача ОСОБА_8 у справі про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину. Відмовлено у залученні до участі у справі в якості третьої особи службу у справах дітей Хмельницької міської ради за необґрунтованістю. Заяву відповідача ОСОБА_2 про участь у судовоу засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.11.2022 року заяву представника служби у справах дітей Звенигородської міської ради Козулі О.О. про розгляд справи в режимі відео конференції задоволено.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.11.2022 заяву представника відповідача адвоката Бабенка Р.В. про розгляд справи в режимі відео конференції задоволено.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2023 матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області, Орган опіки та піклування Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про збільшення розміру аліментів та визначення місця проживання дітей передано до Звенигородського районного суду Черкаської області для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 30.03.2023 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області (головуюча суддя Сакун Д.І.) від 20.06.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. Також, клопотання представника позивача ОСОБА_1 про витребування доказів - задоволено. Витребувано витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області та витяг з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області. Крім того, клопотання представника позивача ОСОБА_1 про допит дитини в судовому засіданні - задоволено. Здійснено виклик для допиту в судовому засіданні як свідка, в присутності представників Служби у справах дітей, неповнолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

20.06.2023 року від начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Спринсян О. надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. При винесенні рішення просить врахувати думку малолітньої та її бажання проживати біля одного з батьків.

11.07.2023 року та 20.07.2023 року адвокат Єльнікова Н.О. надіслала клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.07.2023 року було задоволено.

Представник позивача по первісному позову адвокат Єльнікова Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та пояснила, що донька позивача ОСОБА_7 проживала з грудня 2021 року по серпень 2022 року з позивачем, а у подальшому переїхала проживати до відповідачки де і живе по даний час. Разом з тим позивач весь цей час сплачував аліменти як на утримання доньки так і на утримання сина, проте з часу переїзду доньки до метері аліменти не сплачує, оскільки вважає, що дитина проживає з відповідачкою проти своєї волі. В подальшому представник позивача з огляду на заслухані покази свідка просила залишити первісний позов без розгляду. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала, оскільки матеріальний стан сторін не змінився, доходи відповідача за зустрічним позовом не збільшилися. Крім того, на утриманні відповідача за зустрічним позовом є ще одна дитина, що свідчить про збільшення його витрат, а отже і на погіршення матеріального стану. Також вказала, що спору між сторонами щодо місця проживання їх спільного сина ОСОБА_6 немає, останній проживав і проживає весь час разом з матір`ю.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позов підтримали. ОСОБА_7 пояснила, що донька дійсно проживала разом з батьком певний період часу, проте в подальшому переїхала проживати до неї, де і живе на даний час. Діти знаходяться на її повному утриманні, відповідач має на даний час значну заборгованість по аліментам. Необхідність збільшення розміру аліментів обгрунтовувала тим, що донька почала відвідувати різні гуртки і у зв`язку з цим стала потребувати додаткових витрат на речі для професійних занять. Відповідач у свою чергу має гарний матеріальний стан та придбає собі дороговартісні речі.

В судовому засіданні була допитана неповнолітня ОСОБА_7 , яка вказала, що з грудня 2021 по серпень 2022 проживала разом з батьком за власним бажанням, у подальшому проживає з матір`ю де і хоче залишитися. На сьогоднішній день позивач за первісним позовом матеріальної допомоги на її утримання не надає.

03.08.2023 року адвокат Бабенко Р.В. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_2 . Вказав, що зустрічний позов підтримує та просить його задоволити.

03.08.2023 року представник третьої особи служби у справах дітей Козуля О.О. подала заяву про проведення судового засідання призначеного на 04.08.2023 року без її участі.

04.08.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача адвоката Єльнікової Н.О. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача за первісним позовом. Просить залишити позовну заяву без розгляду. Вимоги зустрічного позову заперечує в повному обсязі.

04.08.2023 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні фактичні обставини справи.

У суді встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 виданого 29.01.2010 року відділом РАЦС Броварського міськрайонного управління юстиції Київської ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 . Батьками дитини записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 виданого 25.02.2015 року відділом ДРАЦС РС Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батьками дитини записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . (а.с.10).

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.03.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Рішення набрало законної сили 01.04.2016 року (а.с.11).

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 11.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 23 листопада 2015 року і до повноліття дітей (а.с.71-72).

Постановою державного виконавця ВДВС управління юстиції Гончаровим С.В. відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа №694/1925/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей (а.с.14).

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.01.2022 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, в розмірі 18545 грн. (а.с.73-79).

Згідно довідок про склад сім`ї виданих управлінням соціального захисту охорони здоров`я Новоукраїнської міської ради від 11.01.2022 року № 230 та від 29.04.2022 року №1206вбачається, що ОСОБА_3 проживає у АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_10 , дочкою ОСОБА_7 та дочкою ОСОБА_8 (а.с.15-16).

Відповідно до довідки виданої директором ліцею №6 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 30.12.2021 року № 01-29/445 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно навчається у 6-А класі Новоукраїнського ліцею №6 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (а.с.17).

Відповідно до довідки виданої директором ліцею №6 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 23.03.2022 року № 01-29/73 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 дійсно навчається у 6-А класі Новоукраїнського ліцею №6 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (а.с.18).

З характеристики виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 31.12.2021р. №776/02-34 вбачається, що ОСОБА_3 на території Новоукраїнської міської ради проживає з 1987 року. Разом з ним за адресою АДРЕСА_3 проживає без реєстрації дружина ОСОБА_11 , дочка ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_8 . Працює складачем поїздів в ТОВ «ППЗТ». Сім`я проживає у будинку, власником якого є мати ОСОБА_12 . ОСОБА_3 зарекомендував себе врівноваженим, спокійним, доброзичливим, морально виваженим, не зловживає алкоголем. З сусідами підтримує дружні стосунки, не схильний до створення конфліктних ситуацій, завжди може прийти на допомогу у скрутну хвилину. Гарний сім`янин, приділяє велику увагу вихованню дітей. Скарг та нарікань на поведінку ОСОБА_3 від сусідів та мешканців міста до міської ради не надходило (а.с.19).

Згідно інформації про обстеження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , практичного психолога ОСОБА_13 та директора ліцею № 6 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області вбачається, що ОСОБА_4 проживає з батьком та його дружиною. Дівчинка контактна та налаштована на співпрацю. Спілкуючись з ОСОБА_4 вдалося з`ясувати, що дівчинці дуже не вистачає материнської уваги та підтримки, яку вона знайшла у доброму ставленні батькової теперішньої дружини. У них склалися добрі, довірливі стосунки. ОСОБА_4 добре та тепло про неї відзивається. Методика кінетичного малюнка сім`ї показала, що ОСОБА_4 повністю влилася в сім`ю батька, де їй комфортно та спокійно. Щодо рідної мами та брата дівчинка налаштована вороже, вони відсутні на малюнку і навіть про взаємовідносини з ними ОСОБА_4 пригадує лише негатив та недовіру. У своїх спогадах говорить лише про сварки, образи та негативний вплив до неї з боку матері та брата (а.с.20).

25.03.2022 року ОСОБА_3 звернувся до начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради з заявою про встановлення місця проживання дочки ОСОБА_4 разом з ним (а.с.21).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов складеного депутатом Новоукраїнської міської ради від 15.02.2022 року № 140/02-29 вбачається, що за адресою АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_11 (дружина), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_8 (дочка) та ОСОБА_14 . Діти забезпечені власними кімнатами з усим необхідним для проживання дітей. Садиба доглянута, житлово - побутові умови добрі. Сім`я забезпечена комфортним житлом (а.с.27).

Рішенням виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 09.06.2022 року №64 встановлено місце проживання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з батьком ОСОБА_3 (а.с.50).

Згідно довідки виданої директором Звенигородського ліцею Звенигородської міської ради від 23.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 навчається у 7-Б класі та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 навчається у 2-Б класі (а.с.80).

З акту складеного депутатом Звенигородської міської ради Тюпи Д.М. в присутності свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 від 22.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_18 має постійний дохід, у неї на утриманні перебувають діти ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .. Батько дітей проживає окремо, діти проявляють прихильність саме до мами, бажають проживати з нею (а.с.82).

Згідно акту обстеження умов проживання складеного начальником служби у справах дітей Павлової Ю.О. , головним спеціалістом служби у справах дітей Козулею О.О. від 18.08.2022 року за адресою АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_7 (дочка) та ОСОБА_6 (син). Стосунки у сім`ї добрі, панує злагода та взаємопорозуміння. Для виховання та розвитку дітей створені належні умови. Діти в повному обсязі забезпечені всим необхідним (а.с.86).

Висновком служби у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області від 30.08.2022 року №В-549/01-13 визнано доцільним визначити місце проживання дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з матір`ю ОСОБА_2 (а.с.88).

Мотивувальна частина

Щодо первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

За таких обставин закриття провадження з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі статтею 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених статтями 206, 207 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20 зазначено що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на підхід, який Велика Палата Верховного Суду застосувала у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, слід відступити від висновку, сформульованого у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20, конкретизувавши цей висновок так, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.

Враховуючи подану представником позивача за первісним позовом заяву про залишення позову без розгляду, яка була заявлена в судовому засіданні і те, що така заява була зумовлена показами свідка, та висловлена позиція про те, що спір з цього приводу у позивача за первісним позовом наразі відсутній, а відтак відсутній і предмет спору між сторонами, суд приходить до висновку, що така позиція (висловлена заява про залишення позову без розгляду) фактично містить відмову від заявлених позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору, що є підставою для закриття провадження.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області, Орган опіки та піклування Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області в частині збільшення розміру аліментів.

У частині першій статті 192СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становище платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СКУкраїни).

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У п.23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

СК Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третястатті 181 СК України).Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, виходячи з наведеного положення закону, при вирішення вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Як зазначено в пункті 17Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2статті 182 Сімейного кодексу України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином, збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред`явлення позову про зміну розміру аліментів. Такий правовий висновок викладно у Постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №536/1557/17, провадження №61-7584св18. Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17 та від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17.

У частинах першій, другій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Усталеним є розуміння юридичних фактів як певних фактів реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині третійстатті 11 ЦК Українипередбачено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Тлумачення частини третьоїстатті 11 ЦК Українисвідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту.

Позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінився матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивачки, відповідача чи їх неповнолітніхдітей, і що є підставою для збільшення розміру аліментів.

Також суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 7/20 частки від усих видів заробітку (доходів) щомісяця. Крім того, як встановлено під час судового розгляду у відповідача є ще одна дитина від іншого шлюбу, перед якою останній також має обов`язок по її утриманню. Також, суд враховує, що в силу ст. 141 СК України мати та батько мають рівні обов`язки щодо утримання дітей. Тому, з урахуванням відсутності доказів про зміну майнового стану відповідача, на думку суду, наразі є достатнім розміром аліментів, які відповідач в силу не доведення покращення майнового стану з часу постановлення рішення про стягнення аліментів, має можливість сплачувати.

Крім того підставами позову, як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень позивачки, наданих у судовому засіданні, слугують такі обставини, як розвиток здібностей дитини і пов`язаний з придбанням музичних інструментів для професійних занять при відвідуванні гуртків, які, на твердження позивачки, тягнуть на збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача.

Суд звертає увагу на положення ч.1 ст.185 СК України, де заначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

До особливих обставин, викладених у ст.185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Судом проведено аналіз підстав пред`явленого позову про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які за своєю природою є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, які визначені ст.185 СК України.

Разом з тим позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження обставин, визначених Сімейним кодексом України, які є підставою для збільшення розміру аліментів.

Таким чином, враховуючи що, інших підстав для збільшення розміру аліментів позивачкою не наведено, а також недоведеність зміни матеріального або сімейного стану позивачки, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та за відсутності підстав для збільшення розміру аліментів, суд вважає, що підстав для збільшення розміру аліментів немає, а тому приймає рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачка не позбавлена права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я та в інших випадках, передбачених СК України.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області, Орган опіки та піклування Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області в частині визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Ч. 3,4 ст.29 ЦК України визначає, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

ч. 1, ч. 2, ч. 6, ч. 8 ст.7 СК України визначає, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ч. 1 ст. 9 СК України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

ч. 1, ч. 2 ст. 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Згідно ч. 1,2 ст.160 СК України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

ч. 1, ч. 2 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За статтею 9 Конвенції - дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей разом з батьком не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

З досліджених судом доказів не вбачається наявність спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про що сторони підтвердили в судовому засіданні. Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_6 весь час проживав і проживає разом з батьком і з цього приводу спір відсутній і позовні вимоги не пред`являлися.

Сторони погодилися з тим, що наразі неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 буде проживати з ОСОБА_2 . Дане рішення не потребує втручання держави. Проте, втручання держави в сімейні відносини, має відбуватись тоді, коли особи не можуть врегулювати правовідносини в добровільному порядку і мають спір, який потребує правового врегулювання.

ОСОБА_2 не надано документів, які безпосередньо підтверджують, що у сторін є спір з приводу того, з ким проживатиме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , враховуючи, що документи, які подані до позову позивачем і так підтверджують факт проживання сина з матір`ю.

Суд не бере до уваги висновок служби у справах дітей Звенигородської міської ради щодо доцільності визначити місце проживання сина ОСОБА_6 разом з матір`ю, оскільки він не відображає істотних обставин, з яких підстав служба у справах дітей дійшла до такого висновку за відсутності спору.

Відтак, за відсутності між сторонами відповідного спору суд позбавлений можливості вирішувати такі питання в судовому порядку, оскільки завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав особи.

Сімейні відносини, враховуючи їх особистісний характер, повинні в першу чергу вирішуватися за згодою їх учасників, і тільки в разі відсутності такої згоди (існування між ними спору) - зокрема, в суді.

Фактично у даному випадку спір щодо місця проживання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ініційований матір`ю дітей, з якоюсин і так фактично проживає, і від якоїбатькодитини не вимагає зміни його місця проживання.

За встановлених обставин у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення ОСОБА_2 до суду з позовом про визначення місця проживання сина ОСОБА_6 , між батьками дитини виник спір саме щодо його місця проживання, оскільки батькодитини не вимагає від матері змінити його місце проживання, не порушує в судовому порядку питання щодо відібрання дитини у позивача, не звертався до суду з позовом про визначення місця проживання сина разом з собою.

В той же час, зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця його проживання.

При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.

Вказані обставини підлягають перевірці судом.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення місця проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заявлені позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця їх проживання та принаймні існувати на час вирішення справи в суді.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині визначення місця проживання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю не підлягають до задоволення.

Що стосується позовних вимог щодо встановлення місця проживання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно дочка ОСОБА_7 деякий час проживала з батьком, який мав бажання залишити проживати дочку разом з ним. Бажання батька, щоб дочка проживала разом з ним, також підтверджено в ході судового розгляду. Проте в подальшому, після допиту свідка ОСОБА_7 (доньки) від вимог в цій частині ОСОБА_3 відмовився. Проте дана обставина не спростовує відсутність існування спору з цього питання між батьками дитини.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Таким чином, суд, враховуючи перш за все інтереси дитини та її вік, оцінивши всі обставини, які у даному конкретному випадку мають істотне значення для визначення її місця проживання, подані докази в їх сукупності, висновок служби у справах дітей, беручи до уваги всі можливості батьків забезпечити належні умови для виховання та розвитку дитини, її духовний та фізичний розвиток, та зважаючи на те, що батько в ході судового розгляду погодився, щоб дочка проживала з матір`ю, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 саме з матір`ю - ОСОБА_2 , задля уникнення спору між батьками в майбутньому.

Суд зауважує, що визначення місця проживання дитини з матір`ю, не впливатиме на їх взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків.

Відтак, суд на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, зважаючи на вищевикладені аргументи, вважає зустрічний позов ОСОБА_2 таким, що підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Що стосується витрат, які понесла позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 за сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. за позовну вимогу про встановлення місця проживання дітей, суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, витрати у розмірі 496,20 грн. за сплату судового збору за вимогу про визначення місця проживання дочки ОСОБА_4 , оскільки дана вимога задоволена судом.

Стосовно витрат на правову допомогу, суд зазначає, що відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

ОСОБА_2 було сплачено адвокату Бабенку Р.В.5000.00 грн.Відтак суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на правову допомогу пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 1225.00 грн.

На підставі наведеного, керуючись Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, ст.ст.19, 141, 153, 160, 157-159 161, СК України, ст.ст2,4,12,13,76-78, 82,258-268,273,352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Провадження по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку НОМЕР_2 , офіційна електронна адреса та пошта відсутні), від імені якого діє представник - адвокат Єльнікова Наталя Олександрівна (адреса: 27100, вул. Соборна,б.50/2, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, моб.тел. НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 ) про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на дитину - закрити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 ) , в інтересах якої діє представник - адвокат Бабенко Руслан Володимирович (адреса: поштовий індекс 20202, Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Благовісна,68, тел. НОМЕР_6 , E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку НОМЕР_2 , офіційна електронна адреса та пошта відсутні), третя особа: Служба у справах дітей Звенигородської міської ради Черкаської області (, адреса: просп. Шевченка,63, м. Звенигородка, Черкаської області, тел.(04740) 2-20-60, електронна адреса: https://zven.gov.ua/), Орган опіки та піклування Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (,адреса: м. Новоукраїнка, вул..Покровська,70, поштовий індекс 27100, тел.. (05221) 2-12-33, е-пошта: ) про збільшення розміру аліментів та визначення місця проживання дітей - задоволити частково.

Визначити місце проживання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з матір`ю ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_5 ) понесені судові витрати за сплату судового збору в сумі 496,20 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 1225 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено та проголошено 11.08.2023 року о 14.00 год.

Суддя Д.І.Сакун