Справа № 727/1094/23
Провадження № 2/727/505/23
14 червня 2023 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді Калмикової Ю. О.,
за участю секретаря Макогон А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,
Зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.
12.12.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно до рішення Каланчацького районного суду Херсонської області було розірвано шлюб, після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 змінено на « ОСОБА_5 ».
Від цього шлюбу у позивача та відповідача є спільна неповнолітня донька, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю місцю її тимчасового проживання.
Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 23.01.2009 року присуджено стягувати із Відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримав неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 250,00 гривень на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи із 15 грудня 2008 року.

Дане рішення на даний момент на підставі виконавчого листа виданого 23.01.2009 року Каланчацьким районним судом Херсонської області, перебуває на виконанні у Каланчацькому відділі державної виконавчої служби у Скадовському районі Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Із часу винесення судом рішення про стягнення аліментів доходи позивача значно зменшились. На даний момент являється внутрішньо переміщеною особою, ніде не працює, не в змозі знайти роботу, а в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище.

Крім того, потреби дитини на даний момент значно зросли.

Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування Відповідач не бере.

Для навчання в школі - купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів не надає. Такі витрати Позивач несе самостійно.

На прохання розподілити витрати, пов`язані з навчанням дитини відповідач ігнорує посилаючись на те, що зараз важко з роботою та він ніде не працює.

Крім того, з часу винесення судом рішення, значно зросли витрати на комунальні послуги, також значно зросла вартість продуктів харчування. Відповідач зараз сплачує аліменти в розмірі 250,00 грн. Однозначно, що впродовж місяця витрати на дитину у Позивача значно більші. Будь-яких інших коштів Відповідач не надає і всі витрати ОСОБА_1 несе самостійно.

Всі речі, необхідні для дитини Позивач купує самостійно, оплачує рахунки за комунальні послуги та ін.. Тому змушена звернутись до суду з даним позовом про збільшення розміру аліментів.

На підставі викладеного просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , мешканки АДРЕСА_3 на підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 23.01.2009 року на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

18.01.2023 ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 727/1094/23 було відкрито провадження у цій цивільній справі.

13.06.2023 представник позивача надав клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що витрати на утримання дитини зросли, а відповідач в добровільному порядку не приймає в них участі, а розміру аліментів, що стягуються не вистачає.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував, просив позов задовольнити, просила стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.

Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.

У зв`язку з наведеним, суд уважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Дослідивши письмові докази по справі, суд уважає встановленими фактичні обставини справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи встановлено, що згідно з копією рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 12.12.2011 у справі №2-666/11 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Прізвище ОСОБА_8 вказати ОСОБА_5 . Рішення набрало законної сили 23.12.2011.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02.11.2021 року Каланчацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Скадовського району Херсонської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 96. Батьком записаний ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_4 .

Згідно з копією виконавчого листа від 23.01.2009 справа №2-91/09 стягнуто аліменти з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 250,00 грн. щомісяця до її повноліття. Рішення набрало законної сили 23.01.2009.

Згідно з довідкою від 08.09.2022 №7726- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою від 08.09.2022 №7726- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивувальна частина

З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання неповнолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Аналогічна позиція викладена ВС у постанові від 16.09.2020 року у справі №565/2071-19.

Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Суд враховує, що Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2833,00 грн., з 1 липня 2969,00 грн., з 1 грудня 3040,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто розмір аліментів, який відповідач сплачує на даний час, вже є меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, він разом з позивачем повинен у рівних частках нести матеріальну відповідальність, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд уважає не можливим.

Разом з тим, суд при визначенні розміру аліментів прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру стягнення аліментів, позивач посилався на те, що витрати на дитину зросли.

Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд уважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з суми 250,00 грн. щомісячно на суму 5000,00 (п`ять тисяч) грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 23.01.2009.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Визнати недійсним з дня набрання цим рішенням законної сили виконавчий лист №2-91/09 від 23.01.2009 виданий Каланчацьким районним судом Херсонської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Чернівецькому апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса для листування: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , адреса для листування: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ю. О. Калмикова