№ провадження 2/646/116/2023
Справа № 646/94/23
У Х В А Л А

іменем України

06.06.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 06.01.2023 року звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати незаконним проведення НСРД стосовно нього; стягнути з Харківської обласної прокуратури компенсацію моральної шкоди за незаконне проведення НСРД стосовно нього в сумі 100000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 09.01.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено за правилами загального позовного провадження.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову від 02.06.2023 року. Просив забезпечити позов шляхом заборони операторам інтернет послуг ПрАТ «Київстар», ТОВ «Воля кабель, ТОВ «Макснет, групі компаній під торговою маркою «Тріолан» надання телекомунікаційних послуг мешканцям квартир АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 його будинку, ОСОБА_2 , а ГУНП в Харківській області та УСБУ в Харківській області заборонити використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації по його телефонам та комп`ютерам, його родичів; виявити такі незаконно працюючі СТС та вилучити такі засоби в квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , або іншим адресам, заборонити проведення НСРД.

Крім того, просив з метою підтвердження доводів та обмеженим доступом до документів та знаходженням документів в зазначених установах по роду їх діяльності, (документи підтверджують незаконне використання зазначених засобів) витребувати:

- в ГУ НП в Харківській області, Служби безпеки, Національної поліції, Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області відомості про залучення до конфіденційного співробітництва ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про проведення НСРД в 2000-2022 р. стосовно мешканців по АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , витребувати відомості про повідомлення про незаконний обіг наркотичних засобів в цих будинках в 2000-2022 рр. (ці документи підтверджують факт проведення НСРД та використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації);

- допитати його, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , осіб, які використовували СТС в якості свідків, витребувати відомості про наявність у них психічних розладів в минулому з Харківського обласного наркологічного диспансеру (ці документи підтвердять неналежний контроль за НСРД у випадку доступу зазначених осіб до СТС);

- допитати начальників Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП в Харківській області в якості свідків по обставинам використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації;

- в прокуратурі Харківської області, МВС України, Національній поліції, Служби безпеки України, ГУ НП в Харківській області, ГУ НП в Львівській області, ГУ НП в Полтавській області, ГУ НП м. Києві, витребувати документи за 1999-2021 р. про проведення НСРД стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 а також осіб, які нібито проживали за адресами в АДРЕСА_4 , 1985-2017г.) АДРЕСА_13 (2007-2010 р.) АДРЕСА_14 , а також із зазначенням телефонів ОСОБА_1 .

Заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з преамбулою постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У пункті 4 вказаної постанови роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п. п. 2-3, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. п. 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.04.2019 року у справі № 308/3824/16-ц.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач просить вжити заходи щодо заборони операторам інтернет послуг ПрАТ «Київстар», ТОВ «Воля кабель, ТОВ «Макснет, групі компаній під торговою маркою «Тріолан» надання телекомунікаційних послуг мешканцям квартир АДРЕСА_1 і 126 його будинку, ОСОБА_2 ; заборони ГУНП в Харківській області та УСБУ в Харківській області використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації по його телефонам та комп`ютерам, його родичів; виявлення таких незаконно працюючих СТС; шляхом вилучення таких засобів в квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , або іншим адресам; заборони проведення НСРД стосовно нього та інших в його будинку.

Разом з тим, позивач недостатньо обґрунтовує свої вимоги та не надає належних та допустимих доказів на необхідність застосування таких заходів.

Вказана заява не містить доводів в обґрунтування виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та що не вжиття забезпечення позову може суттєво утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Суд також зазначає, що заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд вважає заявлені вимоги щодо забезпечення позову безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу і на вимоги про забезпечення доказів у справі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням витребує такі докази.

Натомість позивач не навів належного обґрунтування своїх доводів щодо необхідності витребування вище зазначених доказів, не зазначив про вжиті ним заходи для отримання вказаних доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів, не зазначив повні ім`я, місця проживання (перебування) або місця роботи осіб, яких просить допитати в якості свідків, обставини, які вони можуть підтвердити, як того вимагають положення ч. 2 ст. 84, ч. 2 ст. 91 ЦПК України.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 18.01.2023 року було відмовлено в заяві ОСОБА_1 з аналогічними вимогами, яка постановою Харківського апеляційного суду від 06.04.2023 року залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 91, 149-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної прокуратури про визнання дій незаконними та стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Оскільки ухвалу постановлено без участі особи, яка може її оскаржити, апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя