ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3879/23 Справа № 242/1726/22 Суддя у 1-й інстанції - Владимирська І.М. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 242/1726/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, яке постановлено суддею Владимирською І.М. у місті Селидове Донецької області та повне судове рішення складено 30 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Селидівського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів, в обґрунтування якого посилалась на те, він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач з 2017 року вимагає від відповідача звільнити квартиру, однак відповідач добровільно не виконала дану вимогу, а лише 2020 році після звернення позивача до суду звільнила вищевказану квартиру.

Таким чином, позивач довів правопорушення відповідача та захистив власне відповідне порушене відповідачем чинне право. ОСОБА_1 , три роки до звернення до суду для захисту зазначеного порушеного відповідачем права, наполегливо вимушено працював, намагаючись звільнити зазначену квартиру від відповідача, а саме: розумово, інтелектуально, складаючи та здійснюючи звернення до різних інстанцій, проводячи оперативну роботу по збору доказів для суду, тощо.

Позивач правомірно визначився та оцінив власну правозахисну працю у розмірі 20 000 євро (1000 євро * 20 шт.- звернень), які позивач вважає достойною оплатою (винагородою, компенсацією, тощо).

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача за кожне з 20 звернень позивача по 1000 євро.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 30 січня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмова у задоволенні позовних вимог є помилковою, неправомірною, несправедливою, суб`єктивною, тоталітарною, упередженою.

Вважає, що за кожну послугу необхідно платити та те, що доведено правопорушення відповідача, що змусило позивача працювати, тому відповідач має цю працю оплатити.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач в апеляційній скарзі зазначав про розгляд апеляційної скаргу у його відсутність.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу від 15.08.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Леоновою В.П., ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продали, ОСОБА_1 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа 43,2 кв.м., житлова площа 29,5 кв.м). Зареєстровано у реєстрі за № 1842.

Згідно листа № Ч-197-02-18 від 30.10.2017 року, виконавчий комітет Гірницької міської ради повідомив ОСОБА_1 , що спір стосовно його майнових прав може вирішуватись в судовому порядку.

Згідно листів від 13.09.2017 року, 14.03.2018 року, 10.04.2018 року, 25.05.2018 року, ОСОБА_1 звертався до виконавчого комітету Селидівської міської ради з приводу прописки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа № 4-396/1101/01 від 11.10.2018 року, Головним управлінням національної поліції в Донецькій області повідомлено ОСОБА_1 , що його звернення щодо відомостей про посадовця, який здійснював реєстрацію місця проживання, відноситься до цивільно-правових відносин, в зверненні відсутні ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення.

Згідно листів № Ч-22492/405/2017 від 06.10.2017 року, № Ч-18848/405/2017 від 21.08.2017 року, № Ч-10/405/2018 від 22.05.2018 року та №Ч-8/405/2018 від 14.05.2018 року, Ч -1/405/2018 від 15.08.2018 року, Селидівський ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області повідомив ОСОБА_1 , що його звернення щодо реєстрації його сестри ОСОБА_2 відносяться до цивільно-правових відносин.

Відповідно до позовної заяви від 04.10.2019 року, ОСОБА_1 звертався до суду з позовною заявою до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Селидівського МВ ГУДМС України, Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, Селидівської міської ради, Гірницької міської ради, Селидівського відділу Красноармійської місцевої прокуратури про зобов`язання видати ключі (дублікати ключів) від квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та іншим майном; визнання реєстрації осіб у квартирі недійсною та скасування її, звільнення відповідачів з квартири.

Згідно ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 03.07.2020 року провадження у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , Селидівської міської ради, про зобов`язання видати ключі (дублікати ключів) від квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та іншим майном; визнання реєстрації осіб у квартирі недійсною та скасування її, звільнення відповідачів з квартири, закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 січня 2023 року слід залишити без змін.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд звертав увагу, що позивач в позовних вимогах посилався на те, що ним був здійснений захист порушеного права на його власність, а саме: ним була здійснена правозахисна діяльність у вигляді звернення до суду та інших органів, однак з викладеного вбачається, що позивач був стороною по справі та захищав особисті інтереси. Виходячи з вимог діючого законодавства, приймаючи до уваги наявні у матеріалах справи письмові докази та обґрунтування позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позивачем заявлені позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 15 ЦПК України встановлено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Стаття 59 Конституції гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем була здійснена правозахисна діяльність у вигляді звернення до суду та інших органів, проте позивач був стороною по справі та захищав особисті інтереси.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited" проти України», заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, передбачені законом підстави для стягнення позивачу витрат на правову допомогу відсутні.

У постановах від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17, від 31 березня 2021 року у справі № 923/875/19, від 13 жовтня 2021 року у справі № 923/1379/20 Верховний Суд виснував, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню так, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Колегія суддів встановила, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин. Доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: