Справа № 577/1984/23
Провадження № 6/577/44/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2023 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,

за участі секретаря Цуканової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому Конотопським міськрайонним судом Сумської області з метою виконання рішення суду від 29 листопада 2011 року, ухваленого у справі № 2-1397/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 28/2008/62026019 від 16 квітня 2008 року в розмірі 254 308 грн 43 коп, а також понесених судових витрат в розмірі 2 462 грн 40 коп, всього 256 790 грн 83 коп, а саме, про заміну стягувача - ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Вимоги своєї заяви обґрунтовує тим, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2011 року були задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» та з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» стягнута заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 28/2008/62026019 від 16 квітня 2008 року.

13 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ПАТ КБ «Надра» укладений договір № GL48N718070_Ur_4 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ КБ «Надра» відступило новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» право вимоги за кредитним договором № 28/2008/62026019 від 16 квітня 2008 року.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» є новим кредитором у фінансових правовідносинах та також новим стягувачем за виконавчим листом щодо виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2011 року у справі № 2-1397/11.

Тому, відповідно до вимог ст.ст. 512, 514 ЦПК України, прохає замінити сторону виконавчого провадження ПАТ КБ «Надра» на його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

В судове засідання заявник - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не з`явилося, надало заяву про розгляд справи без участі його представника, у якій зазначило, що вимоги заяви про заміну стягувача у виконавчому листі підтримує (а.с. 57)

Заінтересовані особи: ПАТ КБ «Надра», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку (а.с.95-98).

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Встановлено, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2011 року, ухваленим у справі № 2-1397/11, були задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» та з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» стягнута заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 28/2008/62026019 від 16 квітня 2008 року, в розмірі 254 308 грн 43 коп, а також понесені судові витрати в розмірі 2 462 грн 40 коп, всього 256 790 грн 83 коп (а.с. 48).

З метою виконання вищевказаного рішення суду 17 січня 2012 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області був виданий виконавчий лист, який був направлений 18 січня 2012 року на адресу Сумського регіонального управління «Слобожанщина» ПАТ КБ «Надра» (а.с. 54-55).

Вказаний виконавчий лист ПАТ КБ «Надра» до виконання пред`явлений не був (а.с. 71).

13 серпня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ПАТ КБ «Надра» був укладений договір № GL48N718070_Ur_4, за яким ПАТ КБ «Надра» відступило новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а новий кредитор набув право вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до вказаного договору (а.с. 67-68).

Відповідно до Реєстру договорів, право вимоги за якими відступається, та боржників/поручителів/заставодавців/дебіторів за такими договорами, який є додатком № 1 до договору № GL48N718070_Ur_4 від 13 серпня 2020 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» перейшло право вимоги за кредитним договором № 28/2008/62026019 від 16 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 на суму 478 730 грн 74 коп (а.с. 69).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) сформувала правову позицію, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами вказаного процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс21) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21 квітня 1999 року, який діяв на час набрання рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2011 року законної сили, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до заяви про заміну сторони у виконавчому документі на долучена копія виконавчого листа, виданого Конотопським міськрайонним судом Сумської області з метою виконання рішення суду від 29 листопада 2011 року у справі № 2-1397/11, а також будь-які докази, які б свідчили, що строк пред`явленням виконавчого документу до виконання не закінчився.

За інформацією, отриманою з Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження щодо виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2011 року, ухваленого у справі № 2-1397/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 28/2008/62026019 від 16 квітня 2008 року, в розмірі 254 308 грн 43 коп, а також понесених судових витрат в розмірі 2 462 грн 40 коп, всього 256 790 грн 83 коп відкрите не було та виконавчий лист у справі № 2-1397/11 до виконання не пред`являвся (а.с. 71).

Виходячи з положень Закону України «Про виконавче провадження», який визначає строк пред`явленням виконавчих документів до виконання, строк пред`явлення виконавчого листа у справі за № 2-1397/11 до виконання закінчився, тому подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, якщо вказаний строк не був поновлений судом, виключає можливість задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому документі.

Із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до суду не зверталося.

З наведених вище обставин вбачається, що звернення із заявою, яка містить вимогу про заміну сторони стягувача у виконавчому листі щодо боржника відбулося поза межами строку встановленого для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому підстави для заміни сторони стягувача у виконавчому листі відсутні.

Керуючись ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ від 21 квітня 1999 року , ст. ст. 11, 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження». ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 353, 442 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданому з метою виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2011 року, ухваленого у справі № 2-1397/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 28/2008/62026019 від 16 квітня 2008 року, в розмірі 254 308 грн 43 коп, а також понесених судових витрат в розмірі 2 462 грн 40 коп, всього 256 790 грн 83 коп, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з її проголошення.

СуддяО. М. Ярмак