Справа № 738/218/23
№ провадження 2/738/69/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Лях Н.М.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідачів: ОСОБА_2

третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Березнянська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, приватний нотаріус Менського нотаріального округу Ніколаєнко Сергій Володимирович про застосування наслідків недійсності заповіту та визнання права на спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року представник позивача, адвокат Дуб С.В., в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Менського районного суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третіх осіб: Березнянська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, приватний нотаріус Менського нотаріального округу Ніколаєнко С.В. про застосування наслідків недійсності заповіту та визнання права на спадкування. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Березна Менського району Чернігвської області помер батько позивача ОСОБА_7 08 січня 2020 року Сахнівською сільською радою Менського району Чернігівської області було посвідчено заповіт ОСОБА_7 . Згідно вказаного заповіту останній все своє майно заповів відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . З врахуванням тієї обставини, що батько позивача не був зареєстрований та постійно не проживав в селі Сахнівка Менського району Чернігвської області, секретар Сахнівської сільської ради Менського району Чернігівської не мала права його посвідчувати. Вважає, що вказаний заповіт є нікчемним в силу вимог закону та просить застосувати наслідки його недійсності.

Ухвалою від 19 лютого 2023 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу призначено до підготовчого судового засідання.

10 травня 2023 року підготовче провадження по справі було закрите та справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Дуб С.В. вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі з підстав наведених в самій позовній заяві.

Представник відповідачів, адвокат Минець О.В. у судовому засіданні зазначив, що позивачем не надано переконливих посилань на норми закону, які б свідчили на користь тверджень викладених в позовній заяві. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа, приватний нотаріус Менського нотаріального округу Ніколаєнко С.В. з вимогами викладеними в позовній заяві не погодився. Зазначив, що на його думку оспорюваний заповіт відповідає за формою вимогам цивільного законодавства, а секретар сільської ради при його посвідчені діяла в межах своїх повноважень.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали провадження, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Березна Менського району Чернігівської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 10 лютого 2020 року (а.с. 21).

За життя ОСОБА_7 було складено два заповіти.

Так, заповітом від 30 грудня 2019 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Менського нотаріального округу Ніколаєнко С.В., ОСОБА_7 заповів квартиру розташовану в АДРЕСА_1 та гараж № НОМЕР_2 , розташований в гаражно-будівельному кооперативі № 4 по вулиці Бориспільська, 70 в місті Києві ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 12-13).

Заповітом, який 08 січня 2020 року був посвідчений секретарем Сахнівської сільської ради Менського району Чернігвської області, ОСОБА_7 , на випадок своєї смерті, зробив розпорядження, що все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 14-15).

10 лютого 2020 року ОСОБА_8 та ОСОБА_5 звернулися до приватного нотаріуса Менського нотаріального округу Ніколаєнка С.В. з заявами про прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_7 (а.с. 98).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач по справі ОСОБА_4 , є рідним сином ОСОБА_7 (а.с. 19).

08 травня 2020 року та 15 травня 2020 року ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса Менського нотаріального округу Ніколаєнка С.В. з заявами про прийняття спадщини за законом після померлого батька - ОСОБА_7 (а.с. 109-110).

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). У сільських населених пунктах нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно із положеннями статті 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України, тому сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування» та іншими законами до їх відання (статті 2, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Так, зокрема, органи місцевого самоврядування уповноважені посвідчувати лише тих осіб, які належать до територіальної громади, інтереси якої представляє цей орган місцевого самоврядування.

Така позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 червня 2019 року по справі № 136/576/16-ц та від 25 січня 2021 по справі 607/7223/18.

В судовому засіданні встановлено, що заповідач ОСОБА_7 постійно проживав у АДРЕСА_2 , але тимчасово перебував в АДРЕСА_3 (а.с. 21-25).

За останньою адресою було нотаріально посвідчено заповіт ОСОБА_7 від 30 грудня 2019 року (приватним нотаріусом Ніколаєнком С.В.) та нотаріально посвідчена довіреність Буряка В.Т. від 10 січня 2020 року (приватним нотаріусом Новик Г.В.) (а.с. 12-13, 16-17). Тобто, нотаріусами здійснювався виїзд за місцем його тимчасового перебування у зв`язку з його станом здоров`я.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про проживання ОСОБА_7 в селі Сахнівка Менського району Чернігівської області, де було посвідчено оспорюваний заповіт.

Окрім цього, як вбачається з інформаційного листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у період з 30.12.2019 по 10.01.2020 на території Менського районного нотаріального округу здійснювали приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та функціонувала Менська державна нотаріальна контора. У вказаний період в селищі Березна здійснював приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_3 (а.с. 32).

З наведеного вбачається, що ОСОБА_7 постійно проживав та тимчасово перебував в населених пунктах (місто Київ, смт. Березна Менського району Чернігівської області) де діяли як приватні так і державні нотаріуси.

В матеріалах справи відсутні вказівки на обставини, які перешкодили б зверненню заповідача до нотаріуса, який здійснює свою приватну діяльність безпосередньо в смт. Березна ( ОСОБА_3 ) чи виїзду іншого нотаріуса за місцем тимчасового перебування ОСОБА_7 , як це мало місце 30.12.2019 та 10.01.2020.

Частиною першою та другою статті 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, оспорюваний заповіт є нікчемним в силу закону, так як секретар Сахнівської сільської ради Менського району Чернігвської області Мироненко Л.Ф., яка його посвідчувала, не була наділена правом особисто вчиняти нотаріальні дії відносно особи, яка постійно проживає та зареєстрована поза межами цієї територіальної громади, у населеному пункті, де є нотаріус, тому визнання оспорюваного правочину недійсним судом не вимагається, про що вірно зазначено представником позивача.

Належним способом захисту у подібному випадку є саме визнання відповідного права (пункт 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України) або застосування наслідків недійсності правочину.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_4 , як спадкоємцем першої черги, право на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Березнянська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області, приватний нотаріус Менського нотаріального округу Ніколаєнко Сергій Володимирович про застосування наслідків недійсності заповіту та визнання права на спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Березна Менського району Чернігвської області.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 01 червня 2023 року.

Головуючий: О.А. Савченко