ПОСТАНОВА

іменем України

18 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 396/144/23

провадження № 22-ц/4809/571/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

учасники справи:

позивач - керівник Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція Придніпровського округу,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2023 року у складі судді Дригваль В.М.,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року керівник Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 24 на 25 червня 2022 року у ОСОБА_1 виник умисел на зайняття незаконним рибним добувним промислом із застосуванням електроструму. У подальшому, не маючи спеціального дозволу на зайняття рибним промислом, використовуючи гумовий човен з електродвигуном, перебуваючи на водному просторі річки Плетений Ташлик, за допомогою підсаки з електричними провідниками, яка з`єднана з акумуляторною батареєю та внаслідок чого виробляє напругу 12 вт, що є забороненим знаряддям лову, здійснив ураження риби струмом у воді, після чого витягнув із води свіже виловлену рибу у кількості 806 штук, а саме 1 особина вид «Сазан», 395 особин вид «Краснопірка», 25 особин вид «Окунь», 11 особин вид «Сонячний окунь», 374 особин вид «Карась сріблястий». Своїми діями спричинив державі збитки, які згідно з висновком експерта становлять 1292391 грн.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Новоукраїнська окружна прокуратура Кіровоградської області,подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просила вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до вимог ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України).

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

24 січня 2023 року керівник Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає: Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення (а.с.1-12).

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2023 року вказану заяву залишено без руху для усунення недоліків. Судом зазначено, що позивачем не сплачено судовий збір, при цьому Законом України «Про судовий збір», передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору лише у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (а.с.86-87).

10 лютого 2023 року позивачем на виконання вимог ухвали направлено до суду пояснення, у яких, посилаючись на постанову Верховного Суду від 08 жовтня 2020 року у справі №361/6656/17, зазначив, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно з п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (а.с.89-94).

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2023 року позов визнано неподаним та повернуто (а.с.109).

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заявник недоліки, визначені судом не усунув, не надано основного беззаперечного доказу, який відповідно до ст.62 Конституції України встановлює винуватість відповідача у вчинені кримінального правопорушення, а саме: обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, тому позивач не може бути звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Колегія суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частинами 1, 3 і 5 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як убачається з матеріалів справи до поданого позову не було додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При подачі позову позивач, як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилався на пункт 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що у даній справі предмет позову та підстави його пред`явлення позивач пов`язував з відшкодуванням матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме заявлені позовні вимоги прокурора про стягнення 1292391 грн шкоди обґрунтовані здійсненням відповідачем без спеціального дозволу на зайняття рибним добувним промислом, використовуючи заборонене знаряддя лову ураження риби струмом у воді, після чого витягнув із води свіже виловлену рибу та помістив їх до спеціально раніше підготовлених двох сіток, які перебували в човні, тобто незаконно, що повністю відповідає правовій конструкції ч.2 ст.249 КК України.

Окрім ініційованого прокурором цивільного провадження у справі №396/144/23 за цим фактом здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000082 від 25 червня 2022 року,у межах якого ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.249 КК України та на теперішній час кримінальне провадження із обвинувальним актом вже скеровано до суду, на підтвердження чого прокурором додано до позову копію обвинувального акту (а.с.59-64).

Фактичні обставини, які кваліфіковані органом досудового розслідування, як підстава для кримінальної відповідальності, повністю співпадають із обставинами, якими обґрунтований цей позов про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.

Зокрема, слід зазначити, що недоцільним є покладення на державу обов`язку зі сплати судового збору за позовну заяву, подання якої зумовлене вчиненням кримінально переслідуваного діяння та завданням значної шкоди суспільним інтересам.

Об`єктом посягання в даному випадку є суспільні відносини щодо порядку користування рибними ресурсами та їх збереження, які прокурор намагається захистити шляхом пред`явлення даного позову.

Відповідно до положень частини першої статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Тобто цивільний позов подається на стадії досудового розслідування, до початку судового розгляду та прийняття судом вироку у справі. За таких обставин, зокрема, вимога суду першої інстанції щодо подання суду вироку в якості належного доказу на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого завдано матеріальних збитків державі, є помилковою.

Водночас, відсутність вироку у кримінальному провадженні, передбачає необхідність надати інші докази щодо питання, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони відповідачем.

Так, на підтвердження нанесення шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, прокурором було подано до суду: копію висновку експерта за результатами проведення судової інженерно - екологічної експертизи, копію розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів, копію обвинувального акту відносно ОСОБА_1 , копію протоколу огляду місця події, копії протоколів допиту свідків.

Системний аналіз частин першої та третьої статті 128 КПК України свідчить про те, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Водночас законодавцем прямо передбачено можливість подання прокурором цивільного позову в інтересах держави.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2020 року у справі № 361/6656/17.

А тому, враховуючи те, що предмет позову та підстави його пред`явлення позивач пов`язував із відшкодуванням матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що він має бути звільненим від сплати судового збору згідно із п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви із зазначених судом першої інстанції підстав є передчасним і не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного вище апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушення норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 389, 390 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області задовольнити.

Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2023 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко