Справа № 487/648/22
Провадження № 2/487/611/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Нікітіна Д.Г.,

за участі секретаря судового засідання Сідлецької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року представник позивача звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № від 25.06.2014 в розмірі 23303,85 грн., з яких: 18503,98 грн. заборгованість за кредитом в межах трирічного терміну з 25.03.2016 по 25.06.2019 р. та процентів за користування кредитом 3,16 грн., з урахування індексу інфляції та 3 процентів річних за період з 29.01.20119 по 07.12.2021 у розмірі 4796,71 грн.. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10782,50 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" (далі - ПАТ "ОТП Банк") та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №.

13.06.2016 між ПАТ "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія " (далі - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія") укладено договір факторингу №13/06/16, на підставі якого ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 25.06.2014. 29.01.2019 між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" укладено договір факторингу №29/01/19-2, на підставі якого ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 25.06.2014. Представник позивача зазначає, що після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "Прайм Альянс» ні на рахунки попереднього кредитора. Перебіг позовної давності у разі вимоги про дострокове повернення кредитних коштів переривається і починається обчислюватися з наступного дня зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Тобто, за кредитним договором № від 25.06.2014 позовна давність починає обчислюватися з 19.03.2019. На вимогу про погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 не було здійснено жодних дій щодо погашення наявної заборгованості. Відповідачем не було надано жодних заперечень щодо зазначеної суми заборгованості та строків її погашення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала до суду письмові пояснення та роздруківку квитанцій.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

25.06.2014 між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №.

13.06.2016 між ПАТ "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія " (далі - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія") укладено договір факторингу №13/06/16, на підставі якого ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 25.06.2014. 29.01.2019 між ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" та ТОВ "ФК "Прайм Альянс" укладено договір факторингу №29/01/19-2, на підставі якого ТОВ "ФК "Прайм Альянс" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 25.06.2014. Представник позивача зазначає, що після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "Прайм Альянс» ні на рахунки попереднього кредитора. Перебіг позовної давності у разі вимоги про дострокове повернення кредитних коштів переривається і починається обчислюватися з наступного дня зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов. Тобто, за кредитним договором № від 25.06.2014 позовна давність починає обчислюватися з 19.03.2019. На вимогу про погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 не було здійснено жодних дій щодо погашення наявної заборгованості. Відповідачем не було надано жодних заперечень щодо зазначеної суми заборгованості та строків її погашення.

На адресу відповідача позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст. 530, 512, 516 ЦК України від 18.02.2018 № О/18/02/19/3951.

Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України,якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (cт. 612 ЦК України).

У разіпорушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно доч.ч.1,2ст.1056-1ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною.Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

В п. 1.1. Договору про надання споживчого кредиту № від 25.06.2014 (далі кредитний договір) зазначено, що загальна сума кредиту 27740,08 грн., цільове використання на споживчі цілі, розмір процентної ставки 0,01 % річних.

Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця, одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи з розміру процентної ставки, визначеної п.п 1.1. даного договору. Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, на фактичну суму непогашених кредитних коштів за фактичний час користування такими коштами, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році, включаючи день видачі та виключаючи день повернення та сплачуються позичальником відповідно до умов цього договору (п.п. 1.4.3, 1.4.3.1 кредитного договору).

Згідно з п.1 ч.1 ст. 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України).

Відповідно достатті 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другоюстатті 517 ЦК Українипередбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 від 23.09.2015 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2020 у справі № 681/44/15-ц.

Представник позивача зазначає, що відповідач повідомлявся про зміну кредитора в зобов`язанні та порядок погашення заборгованості новому кредитору, але погашення заборгованості не здійснив ні первісному кредитору ні новому кредитору.

Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другоїстатті 1050 ЦК Українизмінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов (постанова Верховного Суду у справі №6-1707цс15 від 02.12.2015).

В постанові Верховного Суду у справі №6-272цс16 від 29.06.2016 зазначено, що під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов`язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов`язки сторінкредитного договору.

Суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо сплати заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 25.06.2014 в розмірі 23303,85 грн., з яких: 18503,98 грн. заборгованість за кредитом в межах трирічного терміну з 25.03.2016 по 25.06.2019 р. та процентів за користування кредитом 3,16 грн., з урахування індексу інфляції та 3 процентів річних за період з 29.01.20119 по 07.12.2021 у розмірі 4796,71 грн. ОСОБА_1 не надано до суду будь яких доказів, які підтверджували дійсність сплати нею даної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 25.06.2014.

Статтею 625 ЦК Українипередбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц стаття 625 ЦК Українирозміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5ЦК України, тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Таким чином, устатті 625 ЦК Українивизначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно з постановою Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №918/344/17 формулюванняст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 489/2951/16-ц зазначено, що за змістом ч.2ст.625 ЦК Українинарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З наданого представником позивача розрахунку заборгованості трьох процентів річних інфляційних втрат за період з 25.03.2016 по 25.06.2019, з якими погоджується суд, вбачається, що три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 18503,98 грн. становить 1586,00 грн. (18503,98 грн. х 1043 днів х 3%), інфляційні втрати 3210,71 грн. (18503,98 грн. х 173,66 % / 100 % - 18503,98 грн.).

У спростування зазначених представником позивача доводів відповідачем будь яких доказів не надано.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Таким чином, відповідач не виконав свій обов`язок щодо сплати заборгованості позивачу за договором про надання споживчого кредиту № від 25.06.2014, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних та інфляційні втрати в розмірі 4796,71 грн., у тому числі: 1586,00 грн. - три проценти річних; 3210,71 грн. - інфляційні втрати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №826/1216/16 від 27.06.2018 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником позивача не надано докази, які б свідчили про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (квитанцію до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо), тобто витрати на професійну правничу допомогу документально не підтверджені, а тому стягненню з відповідачів на користь позивача не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст.141Цивільного процесуальногокодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 25.06.2014 в розмірі 23303,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10782,50 грн.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Прайм Альянс", код ЄДРПОУ - 41677971, р/р НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк», МФО 300346, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Г. Нікітін