Провадження № 22-ц/802/422/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Федонюк С. Ю.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю представника позивача Максимчук Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арцеулова 20» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арцеулова 20» звернулося до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що на балансі Об`єднання перебуває житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В силу положень ст. ст. 1, 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоповерховому будинку» усі допоміжні приміщення являються спільним майном багатоповерхового будинку і є спільною сумісною власністю співвласників квартир.

Відповідач, не маючи у цьому будинку у власності житлового чи нежитлового приміщення, не являється співвласником будинку та не є членом ОСББ, але самочинно спорудив у підвальному приміщенні кладову, де зберігає консервацію і побутові речі.

Об`єднання намагалося у досудовому порядку вирішити спір із відповідачем. На вимогу правління він 04 вересня 2022 року підписав акт про своє зобов`язання до 18 вересня 2022 року звільнити займане приміщення, яке не виконав.

Діями відповідача чиняться перешкоди у володінні та користуванні майном співвласникам будинку.

Ураховуючи наведене, позивач просив зобов`язати відповідача звільнити зайняту ним кладову у підвальному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2023 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити зайняту ним кладову в підвальному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арцеулова 20» 2481 грн судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення суду і закрити провадження у справі (а.с.161-164).

Відзив на апеляційну скаргу позивач не подав.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлений про день та годину розгляду справи, відповідач у судове засідання не з`явився і його неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 21 грудня 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арцеулова 20» зареєстровано як юридична особа (а.с.17).

Згідно зі Статутом об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень (співвласниками) багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (а.с.4-16).

Відповідно до п. 4.4 Статуту спільним майном будинку є приміщення загального користування (підвальні приміщення, стріхи, технічний поверх, сходові марші, кладові приміщення на сходових клітинах), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення. Спільне майно будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

Відповідач не являється співвласником цього багатоквартирного будинку, але самочинно влаштував у його підвальному приміщенні кладову, яку добровільно не звільняє, не зважаючи на рішення правління ОСББ від 02.05.2022 та попередження від 04.09.2022 (а.с.18, 23-24).

Допитана судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 підтвердила, що відповідач ОСОБА_1 не є власником жодного з приміщень у будинку АДРЕСА_1 , тобто не має будь-якого відношення до цього будинку.

Згідно з частиною другою ст.382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.

Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до допоміжних належать приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що за домовленістю з місцевою адміністрацією відповідачу було виділено підвальне приміщення у будинку АДРЕСА_1 для перевезення речей після завалу 10.06.2012 будинку на АДРЕСА_2 , оскільки іншого приміщення на АДРЕСА_3 не було відхиляються апеляційним судом.

Відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду жодного рішення міської ради, які б підтверджували наведені ним обставини про відсутність відповідного приміщення для зберігання речей у будинку на АДРЕСА_3 , у якому він зареєстрований; щодо виділення йому спірного підвального приміщення на АДРЕСА_1 та про строк для такого виділення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що пред`явлення позову суперечить нормам чинного законодавства, оскільки приміщення підвалу в ОСББ «Арцеулова, 20» не належить до спільного майна ОСББ і голова ОСББ не має права на звернення з позовом, що підвал це майно державне, що в органах поліції відкрито кримінальне провадження відносно голови ОСББ за ч. 3 ст. 191 КК України відхиляються апеляційним судом, оскільки поняття підвального приміщення визначені у вище наведених нормах матеріального права, інші його тлумачення відповідачем є його суб`єктивним розумінням цих норм права. Позивач являється юридичною особою (стаття 385 ЦК України), від імені та в інтересах якої діє керівник Максимчук Т. В. (а.с.17). Право відповідача скористатися захистом свого порушеного права у порядку кримінального провадження не перешкоджає розгляду цієї справи судом у порядку цивільного судочинства.

Як при розгляді судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції відсутні передбачені статтями 251, 252 ЦПК України підстави для зупинення провадження у справі.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді