ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року місто Чернівці справа №723/3970/22

провадження №22-ц/822/448/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Петранюк Ю.Т.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні літньою кухнею, ухвалене під головуванням судді Бужори В.Т.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні літньою кухнею.

Посилався на те, що згідно свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 березня 2009 року, номер витягу 22107184, виданого на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2009 року, позивач є одноосібним власником житлової садиби, яка розташована по АДРЕСА_1 .

На підставі рішення виконавчого комітету Чудейської сільської ради №92 від 21 серпня 2019 року про внесення змін до рішення виконавчого комітету №45 від 16 квітня 2019 року «Про присвоєння поштової адреси», внесені зміни щодо присвоєння поштової адреси зокрема: АДРЕСА_2 , власником якого є позивач згідно Свідоцтва про право власності від 15 жовтня 1998 року.

За вказаною адресою на земельній ділянці розташована садиба, яка складається з: літньої кухні (зазначена літ. Б, 1987 року побудована, бетон, площею 34,1 кв.м., вартістю станом на 1996 рік 3701.00 грн.), в якій тривалий час незаконно проживає ОСОБА_2 . Відповідач ніякого відношення до позивача або до його сім`ї не має.

Просив зобов`язати ОСОБА_2 усунути та не чинити перешкоди шляхом виселення з літньої кухні (або відповідачем її звільнення з літньої кухні) і передачі позивачу ключів від вхідних дверей літньої кухні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні літньою кухнею відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі наводить обставини й підстави для задоволення вимог, які викладені в позовній заяві та свої доводи мотивує тим, що суд першої інстанції не викликав його та відповідача в судове засідання, чим позбавив позивача права надати усні пояснення по справі.

Суд першої інстанції проігнорував, що позивач є одноосібним власником житлової садиби, в тому числі літньої кухні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач є йому сторонньою особою, однак незаконно проживає у його літній кухні. Суд безпідставно послався на те, що відповідач є колишнім членом сім`ї власника будинку та проігнорував ту обставину, що у відповідача є у власності інший будинок по тій же вулиці під номером АДРЕСА_4 , який межує з будинком позивача.

Суд не врахував, що відповідач користується електроенергією, за яку сплачує кошти позивач. А також незаконно користується землею, на якій розташована літня кухня.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Сторони по справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.77, 78), в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України не здійснюється.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку в АДРЕСА_1 згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2009 року. Право власності зареєстровано Комунальним підприємством «Сторожинецьке районне бюро технічної інвентаризації» 10 березня 2009 року, номер витягу 22107184 (а.с.4).

Рішенням Чудейської сільської ради Сторожинецького (нині Чернівецького) району Чернівецької області №92 від 21 серпня 2019 року внесено зміни до рішення виконавчого комітету №45 від 16 квітня 2019 року «Про присвоєння поштової адреси» та викладено в новій редакції: присвоєно поштову адресу « АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 , 1952 року народження, згідно Свідоцтва про право власності від 15 жовтня 1998 року (а.с.5).

Згідно довідки №2558 від 01 жовтня 2018 року Чудейської сільської ради, ОСОБА_2 не зареєстрований у житловому будинку в АДРЕСА_5 та у житловому будинку по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 виготовленого на замовлення ОСОБА_1 , вбачається, що згідно плану забудови за вказаною адресою розташовано: житловий будинок, літня кухня, сараї, вбиральня, огорожа (а.с.7-11).

Як вбачається з довідки №2559 від 01 жовтня 2018 року Чудейської сільської ради, ОСОБА_1 є власником двох житлових будинків та літньої кухні в АДРЕСА_5 та по АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_1 ніхто не зареєстрований (а.с.51).

Відповідно до довідки №1392 від 27 вересня 2022 року ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_5 (а.с.12).

В довідці №936 від 09 червня 2000 року виконкому Чудейської сільської ради вказано, що відповідач ОСОБА_2 не прописаний та ніколи не був прописаний в господарському номері позивача ОСОБА_1 . На його родину був відкритий окремий погосподарський номер (а.с.51 на звороті).

Як вбачається з листа-відповіді відділення поліції №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області №3770/123/50/01-2022 від 09 вересня 2022 року, адресованого ОСОБА_1 , щодо звернення останнього з приводу протиправного заволодіння нерухомим майном родичем ОСОБА_2 , яке зареєстровано відділенням поліції №1 (м. Сторожинець) 26 серпня 2022 року під №3768 в ході розгляду звернення будь-яких порушень чинного законодавства не встановлено, у зв`язку з чим перевірку припинено та рекомендовано звернутися з даного приводу до суду у цивільному порядку (а.с.13).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані суду докази не встановлюють, які саме перешкоди чинить відповідач ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 у користуванні літньою кухнею. А також, суд вказав, що вимога позивача про виселення відповідача задоволенню не підлягає, так як не підтверджено факт його проживання у літній кухні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України).

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно із статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав: позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди, та має бути факт того, що внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном.

У пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року в справі № 761/5115/17 (провадження № 14-391цс19) вказано, що: «одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права».

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.ст.76, 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У справі яка переглядається, встановлено, що позивач є власником домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 пред`явив позов про усунення перешкод у користуванні літньою кухнею, яка розташована в його домоволодінні, шляхом виселення відповідача ОСОБА_2 та зобов`язання його передати позивачу ключі від літньої кухні, посилаючись на те, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні літньою кухнею, користується його земельною ділянкою та споживає електроенергію, витрати за яку сплачує позивач.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідачем ОСОБА_2 чиняться позивачу перешкоди у користуванні літньою кухнею, що відповідач проживає в цій літній кухні та користується електроенергією матеріали справи не містять.

Із наданого звернення до правоохоронних органів з приводу порушення прав позивача ОСОБА_1 щодо користування вказаною літньою кухнею, не вбачається підтвердження самого порушення такого права, зокрема з наданої відповіді правоохоронців не вбачається, що виходом на місце правоохоронці встановили факт проживання чи користування відповідачем ОСОБА_3 літньою кухнею.

Також відсутні докази, що органами поліції встановлено вчинення відповідачем будь якого правопорушення, зокрема, з приводу самовільного проживання без будь яких правових підстав у домоволодінні позивача, чи наявність конфліктних ситуацій між сторонами з даного приводу, що підтверджувалося б фактами виклику поліції, оформленням протоколів про адміністративні правопорушення тощо.

Крім цього, у справі відсутні будь які акти органів місцевого самоврядування за підписами сусідів щодо огляду домоволодіння позивача, які б могли підтвердити чи спростувати наведені позивачем обставини справи.

Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами факту проживання (користування) відповідачем літньою кухнею, вчинення йому з боку відповідача перешкод у користуванні даним майном.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав їх недоведеності.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неналежне повідомлення судом першої інстанції його та відповідача про дату, час і місце судового засідання, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції неодноразово повідомляв учасників справи про час та місце розгляду даної справи, а саме учасники справи отримали судові повістки-повідомлення про виклик в судові засідання призначені на: 23 грудня 2022 року, 24 січня 2023 року, 07 лютого 2023 року, 27 лютого 2023 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення та розпискою про отримання (а.с.27, 28, 33, 34, 37, 42, 43, 46).

Крім цього, як вбачається з поданих заяв позивачем ОСОБА_1 від 03 лютого 2023 року та 08 березня 2023 року позивач ОСОБА_1 просив суд позовні вимоги задовольнити, розглядати справу у його відсутність та не заперечував щодо винесення заочного рішення по справі (а.с.38, 47).

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, враховуючи, що суд першої інстанції належним чином повідомляв всіх учасників справи про судові засідання, суд першої інстанції правильно застосував положення статті 280 ЦПК України і ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, що не з`явились та постановити заочне рішення по справі.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, доводи апелянта зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником чинних норм законодавства України та незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, та не можуть бути підставами для скасування судового рішення, а тому оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк