ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 617/292/22 Номер провадження 22-ц/814/3212/23Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Кузнєцової О.Ю., Гальонкіна С.А., при секретарі: Бродській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року (ухвалене суддею Косик С.М., інформація щодо дати складення повного тексту рішення відсутня) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ТОВ «Алекскредит» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором про надання кредиту № 4880583 від 19.05.2021 року станом на 31.01.2022 року у загальній сумі 81981,21 грн та понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн (а.с.1-5).

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19.05.2021 між сторонами укладено кредитний договір №4880583, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 12000 гривень, з кінцевим терміном повернення - 15.12.2021.

Вказував, що відповідач не виконує покладені на нього договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 31.01.2022 утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 81981,21 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 12 000 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 68436,00 грн, заборгованості за компенсацією відповідно до п.5.5 договору та ст.625 ЦК України в розмірі 1545,21 грн.

Заочним рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року у задоволенні позову ТОВ «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився позивач ТОВ «Алекскредит», подавши апеляційну скаргу, в якій просив рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «Алекскредит» до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, суд першої інстанції не розглянув справу повно та всебічно, порушив норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ним було виконано свої зобов`язано належним чином, проте суд першої інстанції безпідставно вказав, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 12000 грн. Апелянт стверджує, що разом із поданням позовної заяви, ним було подано клопотання про витребування доказів, а саме підтвердження зарахування кредитним коштів на банківську карту відповідача. У зв`язку з тим, що позивач не отримував жодного акту про подання неповного пакету документів, вважає, що зазначене клопотання було отримано, проте не було розглянуто судом першої інстанцїі, чим порушено його процесуальні права.

У встановлений строк відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін по справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 19.05.2021 року між сторонами укладено договір про надання кредиту № 4880583, за яким ОСОБА_1 надається кредит в розмірі 12 000,00 грн з терміном остаточного повернення не пізніше 15.12.2021 року зі сплатою 1,01 за один день користування кредитом в період часу з 19.05.2021 до 18.06.2021 року та 3% за один день користування кредитом в період часу з 19.06.2021 до 15.12.2021 року (а.с.13-24).

Договір містить посилання на Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», що розміщені на сайті кредитодавця (п.1.1. договору).

Пунктами 1.3, 1.4 договору встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит у тимчасове, строкове, платне користування, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у відповідності до умов договору, сума кредиту складає 12 000,00 грн. Кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника.

Дата надання кредиту, узгоджений строк повернення кредиту і відповідна узгоджена дата повернення кредиту, сума кредиту (загальний розмір кредиту), проценти за користування кредитом, реальна процентна ставка за кредитом, абсолютне значення подорожчання кредиту вказані у графіку платежів, що визначається у додатку 1 до цього Договору та є невід`ємною його частиною.

Сторони встановили строк повернення кредиту: до 15.12.2021 (п. 3).

З боку позичальника договір підписано за допомогою одноразового ідентифікатору РS4880583 (а.с.18,22).

До позовної заяви долучено паспорт споживчого кредиту (стандартизована форма) від 31.01.2022, підписаний ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатору РS4880583 (а.с.25,26), а також Правила надання кредиту ТОВ «Алекскредит», де відсутній підпис відповідача (а.с.28-39).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 31.01.2022 у відповідача виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 81981,21 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 12 000 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 68436,00 грн, заборгованості за компенсацією відповідно до п.5.5 договору та ст.625 ЦК України в розмірі 1545,21 грн (а.с.6-8).

У матеріалах справи міститься світлокопія фото ОСОБА_1 із паспортом на його ім`я (а.с.9).

З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору (а.с.27) слідує, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.

Отже, підписуючи заявку про укладення кредитного договору, позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що із матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено договір кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін, із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

Враховуючи факт підписання відповідачем електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що укладення спірного договору про надання кредиту № 1596235 від 29.10.2018 узгоджується зі ст.ст. 6, 627ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Однак, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 12 000 грн, представник позивача просить розглядати справу за наявними в ній матеріалами, а тому доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Алекскредит» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за сумою кредиту (тілом), та відповідно похідних від неї вимог про стягнення заборгованості по відсоткам, пені, інфляційним витратам та 3% річним.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 207ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України«Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зазначене вище дає підстави дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У пропозиції укласти кредитний договір зазначено, що позичальник ознайомився та погодився з кредитним договором, Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://alexcredit.com.ua).

Статтею 11 Закону України «Про електроннукомерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що між сторонами фактично склалися кредитні правовідносини, сторони мали взаємні права та обов`язки із виконання укладеного між ними кредитного договору, проте суд не вірно вирішив питання процесуального характеру не дав жодної оцінки заявленому позивачем клопотанню про витребування доказів.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ТОВ «Алекскредит» при поданні позовної заяви (а.с.1-3), подав клопотання про витребування доказів та долучення доказів до матеріалів справи (а.с.4-5). Клопотання мотивоване тим, що оскільки платіжна система не має змоги надати підтвердження про зарахування грошових коштів на платіжну картку позичальника, а ТОВ «Алекскредит» самостійно не може отримати таку інформацію від банку-емітента, адже така інформація є банківською таємницею, розголошення якої може відбутися лише за рішенням суду. З огляду на це позивач просив витребувати з АТ КБ «ПриватБанк» підтвердження зарахування з 19.05.2021 року по 22.05.2021 року грошових коштів у розмірі 12000,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року №2121-ІІІ, банківською таємницею, зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.

Згідно із ст.61 вказаного вище Закону, банки та Національний банк України зобов`язані забезпечувати збереження банківської таємниці шляхом: обмеження кола осіб, що мають доступ до інформації, яка становить банківську таємницю; організації спеціального діловодства з документами, що містять банківську таємницю; застосування технічних засобів для запобігання несанкціонованому доступу до електронних та інших носіїв інформації; застосування застережень щодо збереження банківської таємниці та відповідальності за її розголошення у договорах і угодах між банком і клієнтом.

Відповідно до частини першої статті 62 вказаного вище Закону, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Враховуючи наведене, мотиви заявленого позивачем клопотання є обгрунтованими.

Згідно із положеннями статті 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Таким чином, у разі подання клопотання про витребування доказів, місцевий суд має або задовольнити дане клопотання або відмовити у його задоволенні, мотивуючи своє рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції фактично проігноровано клопотання позивача про витребування доказів, в чому вбачається процесуальне порушення, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому ухвалене заочне рішення підлягає скасуванню.

Разом із тим, колегія суддів, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи, доходить висновку, що між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту в розмірі 12000,00 грн, що підтверджується копією договору про надання кредиту №4880583 від 19.05.2021 року (а.с.13-17), копією графіку платежів (а.с.18), копією пропозиції укласти договір (оферта) щодо надання кредиту №4880583 від 19.05.2021 року (а.с.19-21), копією паспорту споживчого кредиту (а.с.25-26). Відповідно до копії довідки ТОВ «ФК «Елаєнс», грошові кошти у розмірі 12000,00 грн були перерахорвані (на підставі договору по надання послуг з переказу грошових коштів) на карту ПриватБанку № НОМЕР_1 (а.с.23).

Враховуючи викладене, відсутність заперечень відповідача, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ «Алекскредит» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Таким чином, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, а оскаржуване рішення було ухвалене із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, таке рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» задовольнити.

Рішення Машівського районного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, ) заборгованість за кредитним договором: 12000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 68436,00 грн заборгованість за процентами; 1545,21 грн заборгованість за компенсацію відповідно до ст.625 ЦК України, всього 81981,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» (Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А, ) витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у сумі 2481,00 грн, за подання апеляційної скарги 3721,50 грн, всього 6202,50 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 19 травня 2023 року

Головуючий суддя : __________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ О.Ю. Кузнєцова _________________ С.А. Гальонкін