Справа №203/2805/22
Провадження №2/0203/307/2023
13.04.2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Гапоновій К.В.,
-прокурора Волкогон Т.В.;
-представника третьої особи Деянкова С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,
1. 04 серпня 2022 року прокурор в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_2 , АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця», про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач від 2003 року є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Власником суміжного приміщення № НОМЕР_1 у цьому ж будинку є АТ «Українська залізниця». Позивач довідався про те, що протягом 2012 2013 років ОСОБА_2 самовільно зайняв приміщення №15 та частину приміщення №16, переобладнав їх в окреме приміщення і згодом шляхом здійснення низки незаконних процедур (зокрема, шляхом ініціювання ухвалення рішення судом) набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 у вказаному будинку, яка включила протиправно зайняті ним нежитлові приміщення. 25.02.2016 між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір іпотеки, за яким останній став іпотекодержателем спірного нерухомого майна. 12.04.2016 відповідач за договором про задоволення вимог іпотекодержателя набув право власності на спірне приміщення. 13.10.2016 рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області судове рішення, яке стало підставою для набуття ОСОБА_2 права власності на спірне приміщення, було скасоване, отже відпали підстави для реєстрації за ОСОБА_2 права власності на спірне майно. Викладене стало причиною звернення прокурора до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про скасування державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно з припиненням речового права та закриттям відповідного розділу (т. 1 а.с.а.с. 1 33, т. 2 а.с.а.с. 28 37).
2. 24 жовтня 2022 року АТ «Українська залізниця» подало до суду письмові пояснення, згідно з якими третя особа є власником нежитлового приміщення №15 площею 27,4 м2 у будинку АДРЕСА_2 . У травні 2016 року позивач дізнався про те, що невстановленими особами у незаконний спосіб було виконано реконструкцію у будинку, унаслідок якої нежитлове приміщення №15 було приєднано до приміщення №16, що належить територіальній громаді (т. 1 а.с.а.с. 239 245).
3. 02 лютого 2023 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (т. 2 а.с. 52).
4. Прокурор у судовому засіданні заявлений позов підтримала, пояснивши, що територіальна громада міста від 2003 року є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_1 . Власником суміжного приміщення № НОМЕР_1 у цьому ж будинку є АТ «Українська залізниця». Як встановлено у кримінальному провадженні, що розглядається Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська, протягом 2012 2013 років ОСОБА_2 самовільно зайняв приміщення №15 та частину приміщення №16, переобладнав їх в окреме приміщення і згодом шляхом здійснення низки незаконних процедур (зокрема, шляхом ініціювання ухвалення рішення судом) набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 у вказаному будинку, яка включила протиправно зайняті ним нежитлові приміщення. 25.02.2016 між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір іпотеки, за яким останній став іпотекодержателем спірного нерухомого майна. 12.04.2016 відповідач за договором про задоволення вимог іпотекодержателя набув право власності на спірне приміщення. 13.10.2016 рішенням суду апеляційної інстанції судове рішення, яке стало підставою для набуття ОСОБА_2 права власності на спірне приміщення, було скасоване, отже відпали підстави для реєстрації за ОСОБА_2 права власності на спірне майно.
5. Представник АТ «Українська залізниця» у суді не заперечував проти задоволення заявленого позову, підтвердив існування обставин та фактів, про які повідомила в судовому засіданні прокурор.
6. Відповідач до суду повторно не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
7. ОСОБА_2 до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином.
8. 13 квітня 2023 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
9. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
10. Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 19.11.2003 №11/13 будинок АДРЕСА_1 було прийнято до комунальної власності (т. 1 а.с.а.с. 52 58, 62).
11. Нежитлове приміщення АДРЕСА_3 належить Державі Україна в особі Міністерства інфраструктури України в особі АТ «Українська залізниця» (т. 1 а.с. 246).
12. Станом на 24.11.2013 було проведено самочинне переобладнання (перепланування, реконструкція) будинку, у результаті якого приміщення №15 увійшло до складу житлового приміщення №16 загальною площею 106,5 м2 у будинку АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.а.с. 73 76).
13. 15 лютого 2016 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області у цивільній справі №175/207/16-ц було ухвалене заочне рішення, яким було припинене право власності територіальної громади м. Дніпропетровська на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , скасовано державну реєстрацію права власності, зобов`язано державного реєстратора закрити відповідний розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с.а.с. 157 160).
14. 23 лютого 2016 року право власності на житлове приміщення №16 загальною площею 106,5 м2 було зареєстроване за ОСОБА_2 . Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою для реєстрації права стало рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006, ухвалене у справі №2-2163 (т. 1 а.с.а.с. 175, 176).
15. 25 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір іпотеки, за яким останній набув статус іпотекодержателя житлового приміщення №16 загальною площею 106,5 м2. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. і зареєстрований у реєстрі за №60 (т. 1 а.с.а.с. 210 213).
16. 12 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким останній набув право власності на житлове приміщення №16 загальною площею 106,5 м2. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. і зареєстрований у реєстрі за №231 (т. 1 а.с.а.с. 214, 215).
17. 24 травня 2016 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області заочне рішення від 15.02.2016 було скасоване (т. 1 а.с. 161).
18. 13 жовтня 2016 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006, на підставі якого ОСОБА_2 набув право власності на спірне нерухоме майно, було скасоване (т. 1 а.с.а.с. 179 181).
19. Станом на день розгляду справи судом (від 17.07.2019) право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 зареєстроване за територіальною громадою м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.
21. Відповідно до абзаців першого, другого частини 3 статті 26 Закону України від 01.07.2004 №1952-ІV (далі Закон №1952-ІV) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
22. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 7 статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
23. Згідно з положеннями Закону №1952-ІV у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. При цьому встановлюється, що у разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
24. Таким чином, Законом №1952-ІV фактично запроваджується принцип «повернення попередніх прав», які існували і були належним чином зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до проведення державної реєстрації прав, яка скасовується. Окреслений механізм спрощує вирішення правової долі нерухомого майна, речові права на яке скасовуються.
25. За правилами, встановленими частинами 1, 2 статті 13 Закону №1952-ІV, державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. На кожний об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва під час проведення державної реєстрації права власності на них вперше та на кожний об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості під час проведення державної реєстрації спеціального майнового права на них вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер відповідному об`єкту.
26. Частиною 1 статті 14 Закону №1952-ІV встановлено, що у разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості в результаті допущення технічної помилки закривається розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше. Закритий розділ повинен містити посилання на діючий розділ відповідного об`єкта. Діючий розділ повинен містити посилання на закритий розділ відповідного об`єкта. Закритий розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа не підлягають поновленню. У разі скасування рішення державного реєстратора про закриття розділу Державного реєстру прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості відкривається новий розділ та формується нова реєстраційна справа відповідно до цього Закону.
27. За приписами абзацу четвертого частини 6 статті 14 Закону №1952-ІV у разі якщо у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості внаслідок допущення технічної помилки виявлено суперечності між зареєстрованими речовими правами, закриття розділу Державного реєстру прав здійснюється виключно на підставі судового рішення.
28. Відповідно до частини 7 статті 14 Закону №1952-ІV у разі ухвалення судом рішення про закриття розділу Державного реєстру прав у випадках, передбачених цією статтею, закриття відповідного розділу допускається виключно у разі, якщо таким судовим рішенням вирішується питання щодо набуття та/або припинення речових прав, обтяжень речових прав на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, щодо якого закривається розділ у Державному реєстрі прав.
29. Судом було встановлено незаконність переобладнання (перепланування, реконструкції) будинку, у результаті якого приміщення №15 увійшло до складу житлового приміщення №16 загальною площею 106,5 м2 у будинку АДРЕСА_2 , а також реєстрації права власності на житлове приміщення № НОМЕР_2 загальною площею 106,5 м2, про що абсолютно свідчать матеріали справи, зокрема, факти скасування рішень Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.12.2006 та від 15.02.2016.
31. З огляду на викладене суд вважає цілком ефективним спосіб захисту порушеного права, обраний прокурором при зверненні до суду, і доходить висновку про необхідність задоволення заявленого у справі позову.
32. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури підлягає стягненню компенсація судових витрат останньої у сумі 2 481,00 грн (т. 1 а.с. 34).
33. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровської обласної прокуратури компенсацію судових витрат у сумі 2 481,00 гривню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 17 квітня 2023 року.
Суддя М.О. Католікян