Справа № 367/1148/21
Провадження №2/367/1232/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 березня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені цивільну справу за позовом ПАТ "СК" Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ПАТ "СК" Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації, в якій позивач просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» матеріальну шкоду в розмірі 35 717 (тридцять п`ять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 40 копійок та судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 15 жовтня 2019 року о 21 год. 10 хв. в місті Києві по вул. В.Гетьмана, 6, трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі також ДТП), за участю транспортних засобів: BMW 530 D, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_2 (далі також Страхувальник) та знаходився під керуванням ОСОБА_3 . У зазначений вище час та місці ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 530D, державний номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався попереду. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. ДТП трапилась внаслідок порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України (далі також ПДР України), що підтверджується постановою Солом`янського районного суду м.Києва у справі №760/29371/19 від 03 лютого 2019 року про визнання останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На момент ДТП автомобіль Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_3 був застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі також ПрАТ «СК «УСГ») за договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів №28-0199-19-00266 від 08 квітня 2019 року (далі також Договір страхування)..

Зазначає, що відповідно до рахунку № від 25 жовтня 2019 року загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 38 042 (тридцять вісім тисяч сорок дві) гривні 40 копійок. На виконання умов Договору страхування та на підставі страхового акту №ДККА-68242 ПрАТ «СК «УСГ» виплатило страхове відшкодування в розмір 31 358 (тридцять одна тисяча триста п`ятдесят вісім) гривень 06 копійок для відновлювального ремонту транспортного засобу Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №27724 від 18 листопада 2019 року, а частину платежу в розмірі 4359 (чотири тисячі триста п`ятдесят дві) гривні 34 копійки зарахованої в рахунок несплаченої частини страхового платежу.

На дату скоєння ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу BMW 530 D, державний номерний знак НОМЕР_1 не була застрахована.

Позивач стверджує, що станом на день подачі позовної заяви вимоги, щодо відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідачем не виконані.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином. До суду представник позивача подали клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позов підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі, щодо прийняття заочного рішення не заперечував.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщенням оголошення на сайті «Судова влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ,крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивача позовом ПАТ "СК" Українська страхова група" та причетність до такого порушення його прав відповідача ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, встановив наступне.

Судом встановлено, що, 15 жовтня 2019 року о 21 годині 10 хвилин в м. Києві, вул. В. Гетьмана, 6, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВМW 530 D, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується копією постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року.

Як вбачається із копії постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року по справі №760/29371/19, яка набрала законної сили 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не потребує доказуванню обставини, що ДТП від 15 жовтня 2019 року сталось із вини ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 08 квітня 2019 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0199-19-00266 «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_3 , строк дії договору з 09 квітня 2019 року по 08 квітня 2020 року, розмір оплати страхової премії становить 4 359 (чотири тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 38 копійок.

17 жовтня 2019 року страхувальник ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку № від 25 жовтня 2019 року страхова сума на дату настання страхового випадку становить 232 500 (двісті тридцять дві тисячі п`ятсот) гривень, безумовна франшиза (в% та грн.) становить 2 325 (дві тисячі триста двадцять п`ять) гривень загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 38 042 (тридцять вісім тисяч сорок дві) гривні 40 копійок, сума страхового відшкодування становить 35 717 (тридцять п`ять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 40 копійок.

На виконання умов Договору добровільного страхування № 28-0199-19-00266 від 08 квітня 219 року та на підставі страхового акту №ДККА-68242 ПрАТ «СК «УСГ» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 31 358 (тридцять одну тисячі триста п`ятдесят вісім) гривень 06 копійок для відновлювального ремонту транспортного засобу Страхувальника, що підтверджується копією платіжного доручення №27724 від 18 листопада 2019 року, а іншу частину платежу в розмірі 4 359 (чотири тисячі триста п`ятдесят дев`ять) гривень 34 копійки зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу.

На дату скоєння ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу BMW 530 D, державний номерний знак НОМЕР_1 не була застрахована.

Відповідно до копії листа від 21 січня 2021 року Вих.№ 07-21, ПрАТ «СК «УСГ» направило ОСОБА_1 вимогу про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 35 717 (тридцять п`ять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 40 копійок.

Враховуючи, що позивачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (майна), тому до даних правовідносин застосовуються вимоги Закон України «Про страхування».

Відповідно до Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог та обставин справи, розмір позовних вимог було визначено позивачем на підставі ремонтної калькуляції №ДККА -68242 від 25 жовтня 2019 року з надання послуг по ремонту автомобіля наданої ТОВ «АРТ ДРАЙВ» на замовлення ОСОБА_2 , про те, що виконавцем були надані послуги по технічному обслуговуванню та ремонту автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_3 за рахунком № від 25 жовтня 2019 року на загальну суму 38 042 (тридцять вісім тисяч сорок дві) гривні 40 копійок, що підтверджують фактичне виконання ремонтних робіт.

Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 25.07.2018 р. у справі № 922/4013/17 виклав позицію, якою визначив що висновки судів попередніх інстанцій, що єдиним належним доказом розміру заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди є висновок експерта про розмір збитків, у тому числі з урахуванням коефіцієнту зносу, заподіяних внаслідок пошкодження авто є неправильними, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, ще витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Сторонами не заперечувалось, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальній за заподіяний збиток.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 Цивільного Кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надані позивачем докази на підтвердження обставин вартості відновлювального ремонту у розмірі 38 042 (тридцять вісім тисяч сорок дві) гривні 40 копійок є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування.

Беручи до уваги наведене, після виплати страхового відшкодування у ПАТ «СК «Українська страхова група» виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування суми страхового відшкодування в розмірі 35 717 (тридцять п`ять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 40 копійок, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за завдані збитки у деліктному зобов`язанні, котре виникло внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Заміна кредитора у деліктному зобов`язанні у порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією, що не змінює порядку перебігу позовної давності (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі за єдиним унікальним номером910/2603/17 та номером судового провадження № 12-134гс18).

За змістом ст. 1194 ЦК України, у системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування», можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі за єдиним унікальним номером 6-2878цс15, від якого Велика Палата Верховного Суду, станом на дату ухвалення даного рішення не відступала.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Отже, враховуючи, те що відповідач ОСОБА_1 є особою, винною у вказаному ДТП, що мало місце 15 жовтня 2019 року та фактично відповідальною за заподіяний збиток внаслідок ДТП, а також те, що позивачем ПАТ "СК" Українська страхова група" було виплачено страхове відшкодування потерпілій особі, то суд приходить до висновку, що позивач після виплати вищевказаного страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 набув право суброгації до відповідача ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога ПАТ "СК" Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації - є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень, які сплачено позивачем за подання позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 206, 993, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, Закону України « Про страхування», ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ПАТ "СК"Українська страхова група" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А, , р/р НОМЕР_4 в АТ «Укргазбанк», код банку 320478) матеріальну шкоду в розмірі 35 717 (тридцять п`ять тисяч сімсот сімнадцять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: 03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А, , р/р НОМЕР_4 в АТ «Укргазбанк», код банку 320478) сплачений судовий збір в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Кравчук