Провадження № 2/932/2707/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Куцевола В.В.

при секретарі Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства Логістична компанія «ЕКСІМ ЮНІВЕРС», ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява ОСОБА_1 в якій позивач просить суд: стягнути з ПрАТ «СК «ПЕРША» матеріальну шкоду у розмірі 49 500,00 грн., витрати на лікування у розмірі 5 130,05 грн., моральну шкоду у розмірі 2 732,05 грн.; стягнути солідарно з ДП Логістична компанія «ЕКСІМ ЮНІВЕРС» та ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 222 950,76 грн., моральну шкоду у розмірі 39 268,95 грн., судові витрати у розмірі 3 195,81 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 08.09.2016 у м.Дніпро між автомобілем марки «МАН» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 сталося ДТП, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2 , який керував автомобілем, що належить ДП Логістична компанія «ЕКСІМ ЮНІВЕРС» та цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «ПЕРША».

ОСОБА_1 зазначено, що розмір матеріальної шкоди отриманої в результаті ДТП, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_2 та ДП Логістична компанія «ЕКСІМ ЮНІВЕРС» становить 222 950,76 грн. (загальний розмір матеріальної шкоди 272 459,76 грн. ліміт відповідальності страховика 49 500,00 грн.) складається з наступного: 224 493,35 грн. розмір завданих збитків у результаті пошкодження автомобіля, 1 200,00 грн. вартість послуг судового експерта з оцінки пошкоджень автомобіля, 675,36 грн. вартість послуг експерта з авто технічного дослідження обставин ДТП, 2 388,00 грн. витрати на транспортування транспортного засобу та його утримання на спец.майданчику для транспортних засобів, 23 164,05 грн. розмір відшкодування неодержаних доходів, 20 480,00 грн. - розмір витрат на правову допомогу; розмір моральної шкоди складається з наступного: моральна шкода отримана в результаті пошкодження транспортного засобу 17 526,00 грн., моральна шкода отримана в результаті завдання тілесних ушкоджень та лікування 21 742,95 грн. Розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок ПрАТ «СК «ПЕРША» складається з наступного: збитки спричиненні ДТП, в межах ліміту відповідальності, 49 500,00 грн., витрати на лікування 5 130,05 грн., моральна шкода 2 732, 05 грн.

З огляду на вищевикладене, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

ПрАТ «СК «ПЕРША» було подано письмові пояснення та відзив, доводи викладені в яких зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами до страхової компанії з огляду на те, що позивач не звертався до неї з вимогою про виплату страхового відшкодування за процедурою визначеною Законом. Крім того зазначено, що наданий позивачем висновок щодо оцінки завданої шкоди не містить розміру вартості автомобіля після ДТП.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Женеску Е.В. від 11.07.2017 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з її не відповідністю приписам ЦПК України.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_3 від 20.09.2017 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03.04.2019 у справі призначено комісійну судово-автотехнічну експертизу, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.09.2019 провадження у справі відновлено.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Яковлеву Д.О. яким її прийнято до провадження за ухвалою від 31.03.2020.

У зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя справу було передано судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцеволу В.В. яким її прийнято до провадження ухвалою від 22.01.2021 та вирішено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.08.2021 закрито підготовче провадження у справі.

У судове засідання, сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення, не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.

У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання технічним засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне, зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «SKODA» державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , автомобіль марки «МАN» державний номерний знак НОМЕР_1 належить ДП «ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ ЕКСІМ-ЮНІВЕРС».

Відповідно до копії постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01.03.2017 (справа №204/6136/16) провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП щодо ДТП, яке мало місце 08.09.2016 у м.Дніпрі між автомобілем марки «МАН» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. У вказані постанові зазначено, що суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, оскільки він як учасник дорожнього руху порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно з копією постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2017 (справа №204/976/17) провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП щодо ДТП, яке мало місце 08.09.2016 у м.Дніпро між автомобілем марки «МАН» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , закрито у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності

Відповідно до копії постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2018 (справа №204/976/17), постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2017 залишено без змін. У вказані постанові зазначено, що оскільки обставин проїзду на червоний сигнал світлофора водія ОСОБА_2 була встановлена в межах іншого провадження, рішення суду в цій частині не було оскаржено та набрало законної сили, суд апеляційної інстанції не може визнати винним другого водія у вчиненні аналогічного правопорушення, з огляду на те, що це не є можливим з технічної точки зору в умовах обумовленої дорожньої обстановки.

Відповідно до копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ№8650306, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «МАN» державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у ПрАТ «СК «ПЕРША». Ліміт відповідальності за шкоду завдану здоров`ю/життю 100 000,00 грн., за шкоду завдану майну 50 000,00 грн. Строк дії полісу з 24.10.2015 по 23.10.2016.

Згідно з копією висновку судово-медичного експерта №4373 від 24.11.2016, тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_1 , які останній з його слів отримав у результаті ДТП, що мало місце 08.09.2016, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до копії висновку експертного дослідження автотоварознавця №180/16А від 22.11.2016, матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля марки «SKODA» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 224 593,35 грн. У вказаному висновку також вказано, що вартість транспортного засобу на дату ДТП без урахування пошкоджень отриманих при ДТП, становить 224 593,35 грн.

Згідно з копією висновку автотехнічного дослідження №18/10.1-81 від 12.12.2016, з технічної точки зору, в даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки «SKODA» державний номерний знак НОМЕР_2 , не вбачається не відповідностей вимогам ПДР, які знаходились би в причинному зв`язку з ДТП яке мало місце 08.09.2016.

Відповідно до копії висновку експерта №11/10.1/723 від 02.08.2019 наданого за результатами експертизи проведеної на підставі ухвали суду, дії водія ОСОБА_2 та водія ОСОБА_1 знаходились в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Позивачем на підтвердження витрат на лікування надано копії чеків, копію листка непрацездатності та копію виписного епікризу.

Відповідно до ст.979 ЦК України (у редакції Закону станом на вересень 2016 року) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 6 ЗУ «Про страхування» (у редакції Закону станом на вересень 2016 року) визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.16 ЗУ «Про страхування» (у редакції Закону станом на вересень 2016 року) визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (у редакції Закону станом на вересень 2016 року) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону станом на липень 2017 року), шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до положень ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону станом на вересень 2016 року), у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 30.1 ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції Закону станом на вересень 2016 року), транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.30.2 ст.30 вищевказаного Закону № 1961-IV (у редакції Закону станом на вересень 2016 року), якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 1194 ЦК України (у редакції Закону станом на вересень 2016 року), передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України (у редакції Закону станом на липень 2017 року) визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.58 ЦПК України (у редакції Закону станом на липень 2017 року) належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вже зазначалось вище, відповідно до копії висновку експертного дослідження автотоварознавця №180/16А від 22.11.2016, матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля марки «SKODA» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 224 593,35 грн. (вартість транспортного засобу на дату ДТП без урахування пошкоджень отриманих при ДТП, становить 224 593,35 грн.; вартість відновлювального ремонту 302 730,02 грн.)

З огляду на те, що наявна в матеріалах справи копія висновку експерта щодо визначення матеріального збитку №180/16А від 22.11.2016, не містить висновку про вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 224 593,35 грн. є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки суд позбавлений можливості визначити розмір відшкодування, який має складати різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення вартості послуг експерта з оцінки вартості матеріального збитку, вартості послуг експерта з авто технічного дослідження обставин ДТП, витрат на транспортування транспортного засобу та його утримання на спец.майданчику для транспортних засобів, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені належними доказами.

Так надані позивачем:

- витрати у розмірі 675,36 грн. пов`язані з проведенням дослідження №18/10.1-81 від 12.12.2016 не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів, оскільки за правилами ЦК України, на позивача покладено обов`язок доведення розміру шкоди, а не своєї не винуватості;

- витрати у розмірі 1200,00 грн. пов`язані з проведенням оцінки вартості матеріального збитку, не підлягають відшкодуванню, оскільки матеріали справи не містять даних щодо наявності у ОСОБА_5 права на здійснення господарської діяльності;

- витрати у розмірі 2 388,00 грн. пов`язані із транспортуванням транспортного засобу та його утримання на спец майданчику для транспортних засобів не підтверджені жодними доказами та крім того, відсутнє обґрунтування щодо наявності поважних причин для поміщення транспортного засобу на стоянку.

Щодо вимог про відшкодування неодержаних доходів та витрат на лікування, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як було зазначено відповідно до: копії виписного епікризу, ОСОБА_1 потрапив на стаціонарне лікування 09.09.2016 та був виписаний 19.09.2016; копії листка непрацездатності №594489 ОСОБА_1 у період з 20.09.2016 по 28.10.2016 знаходився на стаціонарному лікуванні; копії висновку спеціаліста №4373 виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_1 відносяться до легких (у зв`язку з відсутністю результатів лабораторних досліджень в пред`явленій медичній документації, цінити ступінь тяжкості клінічно встановленого діагнозу «Субарахноідальний крововилив» не можливо); копії листа ДПІ у Чечелівському районі м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 ОСОБА_1 здійснювалася діяльність на спрощеній системі оподаткування, сума доходу за звітній 2016 рік становить 38 606,76 грн., також зазначено, що останній знаходиться на обліку як суб`єкт господарювання з 08.02.2010.

Відповідно до ст.1198 ЦК України (у редакції Закону станом на вересень 2016 року), розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців.

Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних податкового органу.

Розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, у сумах, нарахованих до вирахування податків.

Виходячи з того, що матеріали справи не містять доказів щодо отриманого позивачем доходу у 2015 році, а копія листа податкової спростовує твердження останнього щодо не здійснення підприємницької діяльності до 2016 року, заявлені позовні вимоги про відшкодування неодержаних доходів, не підлягають задоволенню, оскільки суд позбавлений можливості визначити їх розмір за механізмом встановленим Законом.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність взаємозв`язку між зазначеними у чеках лікарськими засобами та необхідністю їх придбання у зв`язку з отриманими в результаті ДТП травмами, як-то: лікарський рецепт або копія медичної карти, заявлені вимог про відшкодування витрат на лікування не підлягають задоволенню.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України (у редакції Закону станом на вересень 2016 року), та права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (постанова ВП/ВС від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України (у редакції Закону станом на вересень 2016 року), моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону.

Страхувальник, який спричинив настання страхового випадку, відшкодовує моральну шкоду заподіяну у зв`язку з каліцтвом або смертю потерпілого лише у разі, якщо її розмір перевищує ліміт відповідальності страховика, та у випадку, якщо потерпіла особа просить відшкодувати моральну шкоду з інших підстав, ніж передбачені статтею 23 Закону № 1961-IV.

З огляду на те, що позивачем заявлено вимогу як на відшкодування моральної шкоди спричиненої пошкодженням майна так і моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я, виходячи з принципу розумності та справедливості з ОСОБА_2 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. спричинену пошкодженням майна, а з ПрАТ «СК «Перша» - 500,00 грн. за шкоду спричинену здоров`ю.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що вимоги до ДП Логістична компанія «ЕКСІМ ЮНІВЕРС», взагалі не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України у редакції Закону станом на вересень 2016 року).

Відповідно до висновку ВП/ВС викладеного у постанові від 05.12.2018 прийнятій за результатами розгляду справи № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який на відповідний правовій підставі керував автомобілем та який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Виходячи з того, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з ДП Логістична компанія «ЕКСІМ ЮНІВЕРС» та доказів відсутності правової підстави володіння ОСОБА_2 , у момент ДТП, транспортним засобом, підприємство не може нести відповідальність за шкоду заподіяну останнім.

Крім того, суд зазначає, що доводи ПрАТ «СК «Перша» щодо відсутності підстав для відшкодування шкоди за рахунок страхової у зв`язку з не зверненням ОСОБА_1 з відповідною заявою не заслуговують на увагу оскільки згідно до висновку зробленого ВП/ВС у постанові від 11.12.2019 прийнятій за результатами справи № 465/4287/15, попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Доводи ПрАТ «СК «Перша» щодо відсутності вини ОСОБА_2 у ДТП, яке мало місце 08.09.2016 спростовується матеріалами справи, а саме постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.06.2018 (справа №204/976/17), у якій зазначено, що оскільки обставин проїзду на червоний сигнал світлофора водія ОСОБА_2 була встановлена в межах іншого провадження, рішення суду в цій частині не було оскаржено та набрало законної сили, суд апеляційної інстанції не може визнати винним другого водія у вчиненні аналогічного правопорушення, з огляду на те, що це не є можливим з технічної точки зору в умовах обумовленої дорожньої обстановки.

Крім того, вказаний висновок, підтверджується експертизою проведеною у дані справі, яка не виключає наявності вини ОСОБА_2 у вищезазначеному ДТП.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України (у редакції Закону станом на липень 2017 року) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ст.84 ЦПК України у редакції Закону станом на липень 2017 року).

Так, позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 28.08.2016 в якому зазначено, що ОСОБА_1 доручив, а адвокат Обозний А.В. приймає здійснення правової допомоги (захист) в рамках кримінального провадження за фактом ДТП за участю ОСОБА_6 .

До вказаного договору надано акт приймання наданих юридичних послуг в якому зазначено, що його складено на виконання договору про надання юридичних послуг за договором від 28.08.2016.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів які б вказували на вчинення адвокатом Обозним А.В. будь-яких дій спрямованих на розгляд даної цивільної справи (акт приймання наданих юридичних послуг не містить даних які б ідентифікували дії зазначені в ньому саме з цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ДП Логістична компанія «ЕКСІМ ЮНІВЕРС», ПрАТ «СК «ПЕРША» про відшкодування шкоди), а надана копія договору обмежує його повноваження межами розгляду кримінальної справи, заявлена вимога про відшкодування витрат на правову допомогу не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між учасниками справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 50 грн. 00 коп. та з відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» судовий збір за подання позовної заяви у сумі 5 грн. 00 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до дочірнього підприємства Логістична компанія «ЕКСІМ ЮНІВЕРС», ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» (, юридична адреса: м.Київ, вул..Фізкультури 30) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЕРША» (, юридична адреса: м.Київ, вул..Фізкультури 30) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 5 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 50 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя В.В. Куцевол