Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 березня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання Майор Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що 01 червня 2020 року у період часу з 23:55 год. 01.06.2020 року до 02 червня 2020 року до 03:36 год. на підставі Розпорядження № 005/134 від 01 червня 2020 року в Київському відділення № 5 Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» було проведено планову ревізію готівкових коштів та інших цінностей, які знаходяться в операційній касі сховища відділення Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» та обліковуються на балансових та позабалансових рахунках, в результаті чого виявлено, недостачу готівки в сумі 1 435 748,00 грн. В результаті ревізії було складено Акт ревізії цінностей операційної каси, що знаходиться у Київському відділенні № 5, в присутності відповідальних осіб сховища:

- ОСОБА_2 Директор Київського відділення № 5;

- ОСОБА_3 старшого касира-опереціаніст Київського відділення № 5.

Відповідно до проведеної ревізії готівкових коштів в національній валюті виявлено недостачу готівкових коштів в національній валюті України гривні, в розмірі 1 435 748,00 грн.

Банком встановлено, що у першій половині робочого дня 01.06.2020 року на телефон Київського відділення № 5 зателефонував невідомий представившись співробітником підрозділу ІТ-підтримки Банку і назвавши прізвище одного із співробітників Банку він проінформував, що йому необхідно здійснити тестування програмного забезпечення.

Дзвінок було переведено на старшого касира-операціоніста ОСОБА_3 . При спілкуванні касир почала отримувати від невстановленої особи вказівки про перехід системи платежів по обслуговуванню карток «Монобанк» у «тестовий режим».

Набравши повідомлену комбінацію клавіш невстановлена особа запевнила касира, що ПЗ перебуває у тестовому режимі (чого в реальності не відбувалось).

Після проведених дій касир почав набирати в ПЗ цифри (номера платіжних карток), що диктувались невстановленою особою, та вводити суми транзакцій, що повідомлялись також невстановленою особою.

При цьому номера платіжних карток зазначались невстановленою особою як «номер тесту», а суми транзакцій як «код тесту». При виконанні вказівок невстановленої особи неодноразово відбувались технічні збої.

Таким чином, протягом робочого дня 01.06.2020 року внаслідок ймовірних шахрайських дій з боку невстановленої особи та неправомірних дій старшого касира- операціоніста ОСОБА_3 було проведено 30 некоректних (помилкових) операцій на поповнення карткових рахунків клієнтів «Монобанк» на загальну суму 1 435 748,00 грн. один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч сімсот сорок вісім грн.00 коп.).

Відповідно до програмно-технічних комплексів AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» 01.06.2020 року в період часу з 13:23 год. до 17:43 год. старшим касиром-операціонистом ОСОБА_3 унаслідок ймовірних шахрайських дій невстановленої особи/осіб були здійснені операції з переведення коштів на рахунки клієнтів використовуючи номери платіжних засобів (номери платіжних карток), серед яких номер платіжної картки ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 безпідставно отримала на поточний рахунок № НОМЕР_1 грошові кошти на загальну суму 48960,00 грн. (платіжна картка № НОМЕР_2 ).

Позивач зазначає, що 01.06.2020 року до Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві представником Позивача було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення невстановленою особою, за результатами розгляду якої 02.06.2020 року відкрито кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0003259.

Як вже було зазначено, поточний рахунок № НОМЕР_1 (платіжний засіб - картка № НОМЕР_2 ), на який 01.06.2020 року були безпідставно зараховані кошти у загальному розмірі 48960,00 (сорок вісім тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. належить Відповідачу - ОСОБА_1 .

Зі змісту Виписки про рух коштів по рахунку вбачається підтвердження операцій з перерахування грошових коштів 01.06.2020 року з рахунку AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_3 (транзитний рахунок Банку за операціями з платіжними картками) на рахунок Відповідача № НОМЕР_1 (поточний рахунок, відкритий в АТ«УНІВЕРСАЛ БАНК» із можливістю розпорядження коштами за допомогою платіжного засобу - картки).

Позивач зазначає, що внаслідок неналежного переказу на рахунок Відповідача були перераховані грошові кошти у загальному розмірі 48960,00 грн., яка остання набула без достатньої правової підстави.

Разом із тим позивач вказує на те, що відповідач є клієнтом Банку та, що 15.05.2020 вона підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг за проектом «monobank». Позивач вказує на те, що зі змісту умов Договору про надання банківських послуг із переліку послуг, які надаються клієнту, не вбачається така послуга як «поповнення рахунку через касу» без попереднього внесення коштів в касу самим клієнтом або іншою особою за дорученням клієнта. Отже, тільки у випадку якщо клієнт самостійно вносить грошові кошти в касу для поповнення рахунку, у подальшому такі кошти розміщуються на транзитному рахунку Банку із якого в свою чергу відбувається перерахування коштів на поточний рахунок клієнта. Таким чином у випадку із клієнтом виключається договірний характер спірних правовідносин, оскільки вчиненню дій співробітника Банка при перерахуванні грошових коштів на поточний рахунок відповідача сприяли вказівки невстановленої особи, щодо дій якої Банком подано заяву про вчинення злочину. Позивач стверджує, що відповідач станом на день подання позовної заяви не повернув безпідставно отримані від позивача грошові кошти, хоча позивачем з метою досудового врегулювання спору, що виник між сторонами, на адресу відповідача направлялася вимога від 22.07.2020 № 2072-юд про повернення безпідставно отриманих коштів, але така вимога залишилась без виконання.

З огляду на викладене, з посиланням на приписи ст. 1212 ЦК України просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 48960,00 грн. та сплачений судовий збір.

Виклад позицій сторін по справі:

У судове засідання представник позивача не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. У випадку неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово була повідомлена у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, відзив до суду не надходив.

Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №153, № 484.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заяви клопотання.

05.11.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача.

21.01.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача.

15.07.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

19.07.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

21.09.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача.

23.09.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача.

29.09.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника позивача.

06.12.2022 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

01.02.2023 року представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

11.10.2021 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

06.09.2022 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду постановлено провести розгляд справи в режимі відео конференції.

18.01.2023 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду постановлено провести розгляд справи в режимі відео конференції.

08.02.2023 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду постановлено провести розгляд справи в режимі відео конференції.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За вимогами ст.263,264 ЦПК Українирішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, за своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Разом з тим, положеннями частини п`ятоїстатті 12 ЦПК Українина суд покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема: керує ходом судового процесу; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з влас-ної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Фактичні обставини справи встановлені судом:

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 15 травня 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг за проектом «Monobank» Акціонерного товариства «Універсал Банк» (а.с. 11).

Згідно Акту ревізії цінностей операційної каси від 01 червня 2020 року, складеного комісією у складі провідних фахівців з обслуговування бізнес-клієнтів Київського відділення №5 Каплинська Г.В. та ОСОБА_4 , в присутності відповідальних осіб сховища: Башинська С.В., яка є Директором Київського відділення №5 та ОСОБА_5 , який є старшим касир-операціоністом Київського відділення №5, встановлено, що ревізія цінностей проведена відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх документів Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» з організації касової роботи та виявлено нестачу готівкових коштів в Національній валюті України - гривні, в розмірі 1 435 748 (один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч сімсот сорок вісім) гривень , видатковий касовий ордер №TR15340037.1583.9234 від 01.06.2020 року. ( а.с.14-16).

02 червня 2020 року Головою правління Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» І.О. Старомінською, у зв`язку з неправомірними діями старшого касира-операціоніста ОСОБА_3 , було винесено Розпорядження №15-р «Про проведення службового розслідування» з метою встановлення причин і умов, що призвели до настання вищевказаної події, а також причин причетних до неї осіб (а.с.19).

За результатами проведеного службового розслідування 30 червня 2020 року було складено Акт та встановлено, що 01 червня 2020 року проведено 30 помилкових операцій на поповнення карткових рахунків клієнтів «Monobank» на загальну суму 1435748,00 грн, що підтверджується видатковим касовим ордером №TR15340037.1583.9234 від 01 червня 2020 року. 01 червня 2020 року недостача готівкових коштів в касі Київського відділення №5 в сумі 1 435 748 (один мільйон чотириста тридцять п`ять тисяч сімсот сорок вісім) гривень виникла внаслідок шахрайських дій невідомого чоловіка, які були реалізовані з причини допущених грубих порушень ВНД та посадових інструкцій старшим касиром-операціоністом ОСОБА_3 та Директором Київського відділення № 5 Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується вищевказаним Актом (а.с.20-24).

01 червня 2020 року до Голосіївського УП Головного Управління Національної поліції в місті Києві подано заяву про вчинення кримінального правопорушення невстановленою особою, за результатами розгляду якої 02 червня 2020 року відкрито кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003259 (а.с. 25).

Внаслідок неналежного переказу на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 платником Тр для операцій з поповнення пк Монобанк через касу відділення (банк платника АТ «Універсал Банк») були перераховані грошові кошти на суму 48960,00 грн, які складаються із платежу:

-01 червня 2020 року 48960,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером №12615--941843531.1 (а.с. 27 );

Аналогічна інформація міститься у виписці особового рахунку ОСОБА_1 з 01.06.2020 року по 02.06.2020 року (а.с. 26).

22.07.2020 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів за вихідним №2072-юд (а.с. 12-13).

Таким чином, внаслідок неналежного переказу на рахунок ОСОБА_1 були перераховані грошові кошти на суму 48960,00 гривень, які остання набула без достатньої правової підстави.

До матеріалів справи долучено умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank) (а.с. 28 - 36 ).

Нормативно-правове обґрунтування :

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї статті застосовується також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Перелік ситуацій, що міститься в ч. 3 ст. 1212 ЦК України, при виключенні яких допускається застосування норм ст. 1212 ЦК Українине є вичерпним, отже, ці положення можуть поширюватися і на інші відносини, якщо має місце безпідставне збагачення а зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження на рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту, тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 січня 2020 року у справі №161/17945/18 (провадження №14-599цс19) дійшла висновку що у відповідності до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У відповідності до п. 7.1.2. ст.7 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» №2346, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно п.1.24 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» №2346 переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Відповідач по справі ОСОБА_1 є клієнтом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», так 15 травня 2020 року вона підписала анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг за проектом «Monobank», що підтверджується вищевказаною анкетою-заявою (а.с.11), з Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів можна ознайомитися на офіційному сайті Банку.

Як вбачається зі змісту та переліку послуг, які надаються клієнту, умов Договору про надання банківських послуг за проектом «Monobank», не вбачається така послуга як поповнення рахунку через касу без попереднього внеску коштів в касу самим клієнтом або іншою особою за дорученням клієнта, отже тільки у випадку якщо клієнт самостійно носить грошові кошти в касу для поповнення рахунку, у подальшому такі кошти розміщуються на транзитному рахунку Банку із якого в свою чергу відбувається перерахування коштів на поточний рахунок клієнта.

Таким чином, у випадку з клієнтом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» виключається договірний характер спірних правовідносин, оскільки вчиненню дій співробітника Баку, а саме старшого касира-операціоніста ОСОБА_3 , при перерахуванні коштів на поточний рахунок відповідача сприяли вказані невстановленою особою дії.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З огляду на викладене , суд вважає, що позивачем доведено обставини, з якими закон пов`язує можливість стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів , а відтак позовні вимоги Акціонерного товариства «УУНІВЕРСАЛ БАНК» є обґрунтованими, оскільки з наданих до суду матеріалів вбачається доведений факт, що за рахунок позивача, без будь-якої правової підстави, відповідачем ОСОБА_1 було набуте майно у вигляді грошових коштів в розмірі 48960,00 гривень, про що суду були надані належні та допустимі докази у вигляді виписок про рух коштів за рахунком та меморіального ордеру від 01 червня 2020 року, які здійснювалися через касу Київського відділення № 5 Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», тому відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України безпідставно набуті кошти в розмірі 48960,00 гривні підлягають поверненню.

За вказаних обставин, оскільки відповідачем до цього часу не повернуті безпідставно отримані ним грошові кошти позивача, та не надано суду доказів перерахування йому цих коштів на відповідній правовій підставі, вимоги позивача в силу ст.ст. 1212, 1213 ЦК України є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки за встановлених судом обставин порушуються права позивача, як власника грошових коштів, безпідставно набутих відповідачем.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку , що позовні вимоги Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів підлягають задоволенню.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Щодо розподілу судових витрат

Частинами першою-другою статті 141 ЦПК Українипередбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1212, 1213 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 76, 81, 89, 141, 259 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 48960,00 грн. (сорок вісім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень 00 коп)

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ 2113335) сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (, місце знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19);

Відповідач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Дата складання повного тексту судового рішення 10.04.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца