КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 757/1762/23-ц
провадження № 22-ц/824/7310/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І. М., Борисової О. В.

при секретарі Кролівець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Тараса Євгеновича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, стягувач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», боржник - ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Колісника Олега Веніаміновича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року в складі судді Ільєвої Т.Г.,

встановив:

12.01.2023 старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинський Т. Є. звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, покладених згідно виконавчого провадження ВП № 55279016 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/135/16, виданого 13.10.2017 Оболонським районним судом м. Києва.

Подання обґрунтоване тим, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 55279016 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/135/16, виданого 13.10.2017 Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" 91 917 821,84 грн, 9 626 230,50 грн - 3% та інфляційних втрат, 3 654 грн - судового збору.

30.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

28.08.2020 державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника в межах суми 101 489 720,07 грн та направлено в усі діючі банки до виконання, сторонам до відома. З метою перевірки майнового стану боржника до реєстраційних органів направлено відповідні запити.

Нерухомого майна, цінних паперів, земельних ділянок, сільськогосподарської техніки за боржником на праві власності не зареєстровано.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону від 14.11.2022 за №: 151158866, дата перетину кордону з: 22.11.2021 по: 14.11.2022, встановлено, що 23.07.2022 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) виїхав та 31.07.2022 в`їхав ; 27.08.2022 - виїхав та 03.09.2022 в`їхав; 14.10.2022 - виїхав та 22.10.2022 в`їхав по закордонному паспорту НОМЕР_1 .

Станом на момент подачі цього подання відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії щодо виконання судового рішення. Разом з тим, відсутні докази наявності об`єктивних причин, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду.

Зазначене свідчить про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, останній з 07.06.2021 живе повноцінним життям, харчується, одягається, працює, їздить за кордон.

Вважає, що така крайня міра примусового заходу як обмеження у праві виїзду за межі України змусить боржника виконати свої зобов`язання за судовим рішенням. Іншого дієвого механізму змусити боржника виконати рішення суду діюче законодавство не містить.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року в задоволенні подання відмовлено.

10.03.2023 представник стягувача АТ «Державний ощадний банк України» - адвокат Колісник О. В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення суду, яким подання задовольнити.

Свої доводи обґрунтовує тим, що відмовляючи в задоволенні подання суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки фактам, які свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду, а саме: боржник постійно подорожує за кордон авіатранспортом, квитки на який коштують чималих коштів. Боржник подорожує до країн, проживання у яких коштує набагато більше, ніж в Україні. Витрачання боржником коштів на подорожі за кордон, а не на погашення заборгованості за рішенням суду, є ухиленням від виконання рішення суду.

Судом першої інстанції не надано жодної оцінки тому, що виконавче провадження триває вже п`ять років. З часу відкриття виконавчого провадження боржник не з`являється до державної виконавчої служби, не цікавиться станом заборгованості та не вчиняє жодних дій, направлених на погашення, при цьому достеменно знаючи як про ухвалене судом рішення та і про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.

28.04.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Квашук О. М. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить визнати дії АТ "Державний ощадний банк України" щодо подання апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами. Стягнути з АТ "Державний ощадний банк України" в дохід державного бюджету штраф згідно ч.1 ст.148 ЦПК України. Залишити без розгляду або повернути апеляційну скаргу на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України. У випадку, якщо суд апеляційної інстанції не вбачає у поданій АТ "Державний ощадний банк України" апеляційній скарзі зловживання банком своїми процесуальними правами, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року без змін.

Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_1 не ухилявся та не ухиляється від виконання рішення суду, а на протязі вже досить тривалого часу вчиняє всі можливі від нього дії для погашення заборгованості за виконавчим листом. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, 03 липня 2019 року ОСОБА_1 в добровільному порядку, за власною ініціативою, звернувся до ВПВР ДДВС МЮС з клопотанням про винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату та з проханням повідомити банківські реквізити, на які потрібно перераховувати кошти для погашення заборгованості, а також із заявою до бухгалтерії товариства, в якому він працює, з проханням 20 % його заробітної плати перераховувати до виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом. Починаючи з вказаного періоду і станом на сьогодні бухгалтерією ТОВ «ВАТ ОЛІМП» систематично, на постійній основі здійснюється відрахування із заробітної плати боржника, що підтверджується інформацією з оборотно-сальдової відомості по рахунку 6853 та копіями платіжних доручень за 2022 р.

Крім того, із вказаних державним виконавцем в поданні випадках перетину кордону України, дані поїздки відбувались лише і виключно з робочою метою: відрядження до Республіки Болгарія, з компанією якої ( ТОВ "ЕКО ГАРБ") товариство, генеральним директором якого є ОСОБА_1 , має тісні ділові стосунки. На протязі останніх десяти років ОСОБА_1 жодного разу не перетинав кордон України з іншою, ніж ділова, метою та не відпочивав за межами України. Жодних особистих коштів на поїздки за кордон боржник не витрачає, так як в товаристві відповідно до наказу від 20.04.2017 №16 працівникам, які направляються у службові відрядження, видаються корпоративні картки для оплати витрат у відрядження.

Вважає, що наведені в апеляційній скарзі обґрунтування так званих фактів ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду зводиться до перелічених неправдивих даних, а в деяких моментам і фактично неможливих в силу війни в країні, що викликає гнів та обурення у боржника та свідчить про зловживання банком своїми процесуальними правами.

03.05.2023 відзив на апеляційну скаргу подав старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинський Т. Є. , в якому за наслідками розгляду апеляційної скарги просить її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник стягувача АТ "Державний ощадний банк України" - Колісник О. В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Квашук О. М., яка взяла участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, просила визнати дії АТ "Державний ощадний банк України" щодо подання апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами. Стягнути з АТ "Державний ощадний банк України" в дохід державного бюджету штраф згідно ч.1 ст.148 ЦПК України. Залишити без розгляду або повернути апеляційну скаргу на підставі ч.3 ст.44 ЦПК України. У випадку, якщо суд апеляційної інстанції не вбачає у поданій АТ "Державний ощадний банк України" апеляційній скарзі зловживання банком своїми процесуальними правами, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Старший державний виконавець Сніжинський Т. Є. надіслав на адресу суду витяг ТОВ "ВАТ Олімп" на підтвердження тієї обставини, що вказане товариство має пряме відношення до родини ОСОБА_1 , оскільки його співвласником є син боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30 листопада 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Шевченком М.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55279016 з виконання виконавчого листа №2/756/135/16, виданого 13.10.2017 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" 91 917 821,84 грн, 9 626 230,50 грн - 3% та інфляційних втрат, 3 654 грн - судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року ( справа №756/217/15-ц) в задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Назаровець А.Т. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовлено з тих підстав, що державним виконавцем будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на нього рішенням суду, до суду першої інстанції надано не було. Суду не надано доказів про отримання боржником копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні даного подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинського Т. Є. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не надано доказів того, що боржник виїхав за межі України з метою ухилення від виконання судового рішення. Факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених н а нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Одночасно, відповідно до п. 5, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянину України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Заперечуючи проти задоволення даного подання боржник надав докази того, що після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження він в добровільному порядку 03 липня 2019 року звернувся до державного виконавця з проханням звернути стягнення на заробітну плату (перелік місць роботи зазначений в декларації про доходи та майно боржника) , та надати банківські реквізити, куди потрібно перераховувати кошти для погашення заборгованості (а.с. 79-82).

На підтвердження тієї обставини, що з вересня 2019 року по січень 2023 року за виконавчим листом з заробітної плати боржника ОСОБА_1 здійснювалися щомісячні відрахування коштів на погашення заборгованості АТ "Державний ощадний банк України", останнім надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 6853 за 30.09.2019-10.01.2023, згідно якої за вказаний період здійснено відрахування на погашення заборгованості за виконавчим листом на загальну суму 261 354,22 грн (а.с.83).

За таких підстав доводи старшого державного виконавця про те, що з часу відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не з`являється до державної виконавчої служби, не цікавиться станом заборгованості та не вчиняє жодних дій, направлених на її погашення, не відповідають дійсним обставинам справи.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги в тій частині, що боржник постійно подорожує за кордон авіатранспортом, що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до наданих боржником копій наказів від 23 серпня 2022 року, від 22 липня 2022 року, 11 жовтня 2022 року, подорожі боржника за кордон були повязані зі службовими відрядженнями до компанії "ЕКО ГАРБ" ООД Республіка Болгарія для проведення переговорів. При цьому оплата витрат у відрядженні здійснювалась за рахунок коштів ТОВ "ВАТ "ОЛІМП" (а.с. 75-78).

Доказів того, що ОСОБА_1 вчинював дії, які ускладнюють виконання рішення, або були спрямовані на ухилення від виконання покладених на нього зобов`язань, матеріали справи не містять.

Доводи про те, що співвласником ТОВ "ВАТ Олімп" є син боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , на правильність висновків суду в даній справі не впливають.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо наявності ознак ухилення боржника від виконання рішення суду, оскільки ці доводи є непереконливими і спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи наведені обставини справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання приватного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до положень ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Право на оскарження судового рішення про відмову у тимчасовому обмеженні боржника у праві виїзду за кордон, передбачено законом.

З огляду на вказану обставину підстави для висновку про те, що подання апеляційної скарги в даній справі свідчить про зловживання особою своїми процесуальними правами, які суперечать завданню цивільного судочинства, відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - адвоката Колісника Олега Веніаміновича залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 червня 2023 року.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді І. М. Рейнарт

О. В. Борисова