Справа № 901/1653/12
Провадження № 22-ц/4808/511/23
Головуючий у 1 інстанції Решетов В. В.
Суддя-доповідач Мальцева
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Девляшевського В.А., Луганської В.М.,

секретар Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною власністю та його поділ, визнання незаконними та скасування рішення виконкому Раковецької сільської ради від 09 березня 2005 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок і господарські споруди,

в с т а н о в и в:

03.09.2012 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, визнання незаконними та скасування рішення виконкому Раковецької сільської ради від 09 березня 2005 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок і господарські споруди.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2012 року задоволено заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову: заборонено дії по відчуженню майна (будинковолодіння), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду справи 14 лютого 2013 року Богородчанським районним судом Івано-Франківської області закрито провадження по справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди. За умовами мирової угоди ОСОБА_2 відмовляється від позовних вимог і зобов`язується виселитися з спірного будинку при отриманні грошової компенсації, а ОСОБА_1 визнає спірну нерухомість спільною сумісною власністю сторін, зобов`язується протягом року виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за його частку в цьому майні в розмірі 8000 доларів США.

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області із заявою про скасування заходів забезпечення позову у зазначеній вище цивільній справі №901/1653/12, вжитих ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2012 року. Заява обґрунтована тим, що ухвалою суду провадження у справі закрито у зв`язку з укладенням мирової угоди, тому згідно з п.9 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Крім того, заявник вказує, що 24.12.2014 року внаслідок пожежі на місці спірного домоволодіння залишився тільки один фундамент. Вважає, що підстави для застосування заходів забезпечення позову на сьогоднішній день відпали, просила клопотання задовольнити.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм судом процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вказував про відсутність доказів повного знищення спірного майна, однак заявником ОСОБА_1 не заперечується того факту, що майно не знищено повністю, а отже є в наявності залишкова цінність. Апелянт зазначає, що таке твердження суду не відповідає дійсності, оскільки вона зазначала однозначно, що житловий будинок знищений повністю. Таким чином, змінились обставини, що зумовили застосування забезпечення позову. Житлового будинку немає і відповідно немає майна сторін, отже зникли зобов`язання ОСОБА_1 перед позивачем.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції розглянув справу необ`єктивно, внаслідок чого має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

ОСОБА_2 не скористався своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач до суду не явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю у відрядженні.

Вирішуючи клопотання про відкладення розгляду справи, апеляційний суд виходив з наступного.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

12 квітня 2023 року апеляційним судом відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 , 25 квітня 2023 року підготовчі дії закінчені, розгляд справи призначений на 09 травня 2023 року.

01 травня 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням у відрядженні. Строк закінчення відрядження не вказував.

09 травня 2023 року розгляд справи відкладено на 16 травня 2023 року.

15 травня 2023 року ОСОБА_2 направив до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням у відрядженні. Період відрядження не зазначений.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засід анні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16 .

Згідно з положеннями ст.. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Отже, приймаючи до уваги, що строк апеляційного розгляду скарги на скаргу на ухвалу суду сплинув, строк, на який необхідно відкласти розгляд справи, позивачем не вказаний, клопотання про продовження строку розгляду справи не заявлено, колегія суддів відхиляє клопотання позивача про чергове відкладення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 , яка просила скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню

Суд першої інстанції встановив, що ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2012 року з метою забезпечення позову заборонено дії по відчудженню будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 14 лютого 2013 року провадження по цивільній справі №901/1653/12 року закрито у зв`язку з укладенням мирової угоди, відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язується виселитися з житлового будинку АДРЕСА_1 , за умови отримання від ОСОБА_1 грошової компенсації за належну йому частку у спільному майні: житловому будинку, господарських будівлях і спорудах в цьому будинку. ОСОБА_1 визнає, що житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розміщені по АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю її та ОСОБА_2 та зобов`язується протягом року сплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну йому частку у будинковолодінні в сумі еквівалентній 8000 доларів США.

Як вбачається з акту про пожежу від 24.12.2014 року, внаслідок короткого замикання електропроводів виникла пожежа, знищено житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , а саме: стодола, електротехніка, вікна, речі домашнього вжитку, гараж. Також пожежею пошкоджена літня кухня.

Суд виходив з того, що ОСОБА_1 доказів повного знищення спірного майна та виключення його з реєстру нерухомого мана суду не надала, і зобов`язання, визначене в затвердженій мировій угоді, не припинено.

ОСОБА_1 не надала доказів виконання власних зобов`язань за мировою угодою.

Тому суд вважав, що в даному випадку положення п.9 ст. 158 ЦПК України не підлягають буквальному тлумаченню, оскільки судом закрито провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди, яка не виконана, що суперечить цілям та завданням вжитого заходу забезпечення позову, і у суду відсутні правові підстави для скасування застосованих заходів забезпечення позову.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами невиконання умов мирової угоди було відкрито виконавче провадження, у межах якого державною виконавчою службою був накладений арешт нерухомого майна ОСОБА_1 ..

Отже, ухвала суду як рішення, яким закінчився розгляд справи, перебувало на примусовому виконанні.

Законом врегульовано, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ст.. 158 ЦПК України).

Таким чином, вбачається, що після ухвалення остаточного рішення у справі за результатами її розгляду - закриття провадження у зв`язку із затвердженням мирової угоди, яка набрала законної сили, і відкриття виконавчого провадження задля примусового виконання рішення суду, більш немає підстав для зберігання заходів забезпечення позову, встановлених судом, оскільки рішення суду передано для виконання, і в дію вступають положення законодавства для виконання судових рішень. Отже, заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів не враховує надану відповідачем інформацію стосовно пошкодження майна, що перебувало під арештом, оскільки виходить при вирішенні даного питання виключно з положень процесуального закону.

Відтак, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, і вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову від 27 лютого 2023 року постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню, з прийняттям нової ухвали про задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 901/1653/12, накладені ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2012 року щодо заборони дій по відчуженню майна (будинковолодіння), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №901/1653/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ, визнання незаконними та скасування рішення виконкому Раковецької сільської ради від 09 березня 2005 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок і господарські споруди - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі № 901/1653/12, накладені ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 04 вересня 2012 року щодо заборони дій по відчуженню майна (будинковолодіння), що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 18 травня 2023 року.

Судді Є.Є. Мальцева

В.А. Девляшевський

В.М. Луганська