печерський районний суд міста києва
Справа № 640/7930/21-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача-1: не з`явився,

представника відповідача-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач - ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 13.02.2020 року між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (КП «Спецжитлофонд») та позивачем укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 13-03-130220-2 (далі - договір № 13-03-130220-2), яким, серед іншого, визначено умови придбання майнових прав на машиномісце № НОМЕР_1 у житловому будинку за поштовою адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту прийому-передачі майнових прав на машиномісце від 27.11.2020 року № 13/8-49, складеним КП «Спецжитлофонд» та позивачем, останньому передані майнові права на 1 (одне) машиномісце загальною площею 18,40 кв.м., загальною вартістю 291 333,33 грн., крім того ПДВ-58 266,67 грн. всього: 349 600,00 грн.

На підтвердження сплати в повному обсязі вартості майнових прав на машиномісце № НОМЕР_1 в сумі 349 600,00 грн. КП «Спецжитлофонд» видано довідку від 27.11.2020 року № 24/112.

Листом від 28.11.2020 року позивач звернулася до ТОВ «КБ2 ПАРКІНГ» щодо укладення договору на обслуговування машиномісця, в якому повідомила, що має намір здавати його в оренду.

У відповідь ТОВ «КБ2 ПАРКІНГ» листом від 03.12.2020 року № 031220 повідомило, що договір на обслуговування машиномісця може бути укладений після реєстрації права власності на нього та надання копій зазначених у даному листі документів.

Відтак, 03.12.2020 року позивач через Управління (центр) надання адміністративних послуг Печерської районної в місті Києві державної адміністрації подала заяву про державну реєстрацію права власності за реєстраційним номером 42904386, перелік документів, поданих із заявою зафіксовано у картці прийому заяви № 235384218.

За результатом розгляду даної заяви, державним реєстратором Духновською О.А. прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №55594545 від 09.12.2020 року, оскільки документи подані не в повному обсязі. У зазначеному рішенні вказано надати копії документів, засвідчені забудовником, передбачені п. 41, 77 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1127, а саме: договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності); затверджений особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта нерухомого майна. Крім того, вказано надати Договір купівлі-продажу майнових прав на машиномісце від 13.02.2020 року №13-03-130220-2.

У зв`язку з цим, позивачем надано на виконання рішення державного реєстратора Духновської О.А. Договір купівлі-продажу майнових прав на машиномісце від 13.02.2020 року №13-03-130220-2 та довідку КП «Спецжитлофонд» №056/24-3709 від 28.12.2020 року.

18.01.2021 року державним реєстратором Духновською О.А. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №56193186, оскільки подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, в оскаржуваному рішенні вказано, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) та поданих документів встановлено суперечності.

Разом із цим, 04.12.2020 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено попередній договір оренди машиномісця № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

20.01.2021 року сторонами укладено Додаткову угоду до Попереднього договору оренди машиномісця від 20.01.2021, серед умов якої визначено, що сторони домовились розірвати Попередній договір, а також своїми підписами на цій Додатковій угоді підтверджують факт сплати Орендодавцем та прийняття Орендарем забезпечувального платежу у подвійному розмірі, а саме 5 000,00 грн.

Посилаючись на те, що державним реєстратором Духновською О.А. протиправно прийнято рішення про відмову в державній реєстрації права власності на машиномісце № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , позивач просила визнати протиправним та скасувати відповідне рішення, а також стягнути понесені збитки та моральну шкоду.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.11.2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2022 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.112021 року - скасовано, провадження у справі № 640/7930/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрито, роз`яснено ОСОБА_1 про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 року справу № 640/7930/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - передано для розгляду до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2023 року прийнято до провадження та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 23.03.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2023 року відкладено підготовче засідання на 05.06.2023 року.

03.04.2023 року представником відповідача-1 подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві наголошено, що під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, поданий позивачем договір купівлі-продажу майнових прав на машиномісце укладено після введення об`єкту нерухомості в експлуатацію.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.06.2023 року відкладено підготовче засідання на 04.08.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.08.2023 року прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.08.2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, та призначено вказану цивільну справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 12.10.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.10.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 01.12.2023 року.

Позивач в судове засідання не з`явилась; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явилась; про день, час, місце розгляду справи повідомлена належним чином; подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; відзиву на позовну заяву не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 13.02.2020 року між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (КП «Спецжитлофонд») та позивачем укладено договір купівлі-продажу майнових прав №13-03-130220-2 (далі - договір №13-03-130220-2), яким, серед іншого, визначено умови придбання майнових прав на машиномісце № НОМЕР_1 у житловому будинку за поштовою адресою: АДРЕСА_1 .

У пункті 1.2 договору №13-03-130220-2 вказано, що під майновими правами сторони розумітимуть право набути право власності на машиномісце після введення об`єкту будівництва в експлуатацію.

Відповідно до акту прийому-передачі майнових прав на машиномісце від 27.11.2020 року №13/8-49, складеним КП «Спецжитлофонд» та позивачем, останньому передані майнові права на 1 (одне) машиномісце загальною площею 18,40 кв.м., загальною вартістю 291 333,33 грн., крім того ПДВ-58 266,67 грн. всього: 349 600,00 грн.

На підтвердження сплати в повному обсязі вартості майнових прав на машиномісце № НОМЕР_1 в сумі 349 600,00 грн. КП «Спецжитлофонд» видано довідку від 27.11.2020 року №24/112.

Листом від 28.11.2020 року позивач звернулася до ТОВ «КБ2 ПАРКІНГ» щодо укладення договору на обслуговування машиномісця, в якому повідомила, що має намір здавати його в оренду.

У відповідь ТОВ «КБ2 ПАРКІНГ» листом від 03.12.2020 року № 031220 повідомило, що договір на обслуговування машиномісця може бути укладений після реєстрації права власності на нього та надання копій зазначених у даному листі документів.

Відтак, 03.12.2020 року позивач через Управління (центр) надання адміністративних послуг Печерської районної в місті Києві державної адміністрації подала заяву про державну реєстрацію права власності за реєстраційним номером 42904386, перелік документів, поданих із заявою зафіксовано у картці прийому заяви №235384218.

Як слідує з відомостей із бази даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав, ідентифікатор пошуку: 236113077 від 09.12.2020 року, сформованих державним реєстратором Духновською О.А., заяву про державну реєстрацію права власності за реєстраційним номером 42904386 зареєстровано 03.12.2020 Управлінням (центром) надання адміністративних послуг Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

За результатом розгляду даної заяви, державним реєстратором Духновською О.А. прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №55594545 від 09.12.2020 року, оскільки документи подані не в повному обсязі. У зазначеному рішенні вказано надати копії документів, засвідчені забудовником, передбачені п. 41, 77 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1127, а саме: договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності); затверджений особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта нерухомого майна. Крім того, вказано надати Договір купівлі-продажу майнових прав на машиномісце від 13.02.2020 року №13-03-130220-2.

У зв`язку з цим, позивачем надано на виконання рішення державного реєстратора Духновської О.А. Договір купівлі-продажу майнових прав на машиномісце від 13.02.2020 року №13-03-130220-2 та довідку КП «Спецжитлофонд» №056/24-3709 від 28.12.2020 року.

18.01.2021 року державним реєстратором Духновською О.А. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №56193186, оскільки подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, в оскаржуваному рішенні вказано, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) та поданих документів встановлено суперечності.

Відмовляючи в державній реєстрації прав та їх обтяжень, державним реєстратором Духновською О.А. звернуто увагу, що Договір майнових прав укладено 13.02.2020 року, тобто після введення об`єкта в експлуатацію згідно виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Сертифікату серія ІУ №75 від 30.05.2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Одночасно із матеріалів справи вбачається, що 04.12.2020 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено попередній договір оренди машиномісця НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 2.1. попереднього договору передбачено, що сторони домовились укласти Основний договір в письмовій формі після реєстрації орендодавцем за собою права власності на машиномісце, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але не пізніше 20.01.2021 року.

Згідно з пунктом 5.1. попереднього договору на підтвердження свого наміру щодо укладення Основного договору та з метою забезпечення виконання зобов`язань, передбачених цим Договором, Орендар при укладенні цього Договору сплатив Продавцю грошову суму у розмірі 2500,00 грн. далі - Забезпечувальний платіж.

У випадку відмови Орендодавця з будь-яких підстав від укладення Основного договору, Орендодавець зобов`язується повернути Орендарю забезпечувальний платіж у подвійному розмірі не пізніше 20.01.2021 року (пункт 5.5. попереднього договору).

Поряд із цим, 20.01.2021 року сторонами укладено Додаткову угоду до Попереднього договору оренди машиномісця від 20.01.2021 року, серед умов якої визначено, що сторони домовились розірвати Попередній договір, а також своїми підписами на цій Додатковій угоді підтверджують факт сплати Орендодавцем та прийняття Орендарем забезпечувального платежу у подвійному розмірі, а саме 5 000,00 грн.

Відповідно до статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

У статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 190 ЦК України визначає майно особливим об`єктом, яким вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Окремо вказано, що майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами.

З аналізу вказаних норм права можна зробити висновок, що у ЦК України визначення майнового права відсутнє, оскільки у статті 190 ЦК України міститься вказівка лише про те, що майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами. При цьому не викликає сумніву, що майнові права є об`єктом цивільних правовідносин.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (абзац третій частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність»).

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Із умов укладеного між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» (КП «Спецжитлофонд») та позивачем договору купівлі-продажу майнових прав №13-03-130220-2 від 13.02.2020 року слідує, предметом договору є придбання позивачем майнових прав на машиномісце № НОМЕР_1 у житловому будинку за поштовою адресою: АДРЕСА_1 , а саме право набути право власності на машиномісце після введення об`єкту будівництва в експлуатацію.

За змістом статей 655 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Згідно з частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У частині другій статті 331 ЦК України вказано, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до частини 8 цієї ж статті, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок №1127).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1127 завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше є новозбудованим об`єктом.

Пунктом 6 Порядку №1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком (п. 7 Порядку №1127), що кореспондується з пунктом 40 даного Порядку.

Відповідно до пункту 18 Порядку №1127, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 23 Порядку №1127).

Так, частиною 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час виникнення правовідносин) визначено підстави для відмови в державній реєстрації прав: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Як установлено судом, підставою для відмови державним реєстратором Духновською О.А. у державній реєстрації прав та їх обтяжень із прийняттям відповідного рішення від 18.01.2021 року №56193186 слугувало те, що наданий позивачем договір купівлі-продажу майнових прав від 13.02.2020 року на окреме індивідуально визначене нерухоме майно розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, укладено після введення 30.05.2017 року відповідного об`єкта нерухомого майна в експлуатацію.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 13-1) договору, яким встановлюється довірча власність на нерухоме майно, та акта приймання-передачі нерухомого майна, яке є об`єктом довірчої власності; 13-2) актів приймання-передачі нерухомого майна неплатоспроможного банку перехідному банку, що створюється відповідно до статті 42 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

При цьому, пунктом 40 Порядку №1127 визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.

У пункті 41 Порядку №1127 зазначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Поряд із цим, Порядком №1127 врегульовано особливості державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу.

Так, відповідно до пункту 77 Порядку №1127, державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, проводиться за заявою власника такого майна або за умови уповноваження власником такого майна на підставі договору - за заявою особи, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, у порядку, передбаченому пунктами 30 - 34 цього Порядку.

У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом з метою забезпечення державної реєстрації права власності кожного окремого власника нерухомого майна можуть бути подані для долучення до Державного реєстру прав: документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, а також випадків, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта); затверджений особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта нерухомого майна, або затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу; документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна).

Відповідно до пункту 78 Порядку №1127, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо).

У разі участі особи у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування.

У разі придбання майнових прав на об`єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., також обов`язково зазначаються у відповідній заяві відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та подаються завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії: документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна, а також випадків, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта); документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна).

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не зазначаються, а завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії документів, передбачені цим пунктом, не подаються у разі, коли такою особою відповідно до пункту 77 цього Порядку подано зазначені відомості та документи для долучення їх до Державного реєстру прав.

Отже, зі змісту пунктів 41, 77 та 78 Порядку №1127 вбачається, що реєструвати речові права на новозбудований об`єкт нерухомого майна, що розміщений в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб мають право або особи, із залученням коштів яких здійснювалося будівництво об`єкта нерухомого майна, в якому розміщене індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), або особа, що здійснювала залучення таких коштів, оскільки такі особи є тими суб`єктами, що здійснювали створення такого об`єкту нерухомого майна.

Особи ж, які не приймали участі у створенні (будівництві) об`єкта нерухомого майна не можуть реєструвати речове право власності на такий об`єкт, як новозбудований, в тому числі і на підставі договору про купівлю-продаж майнових прав, оскільки вони не створили об`єкт нерухомого майна, а придбали його вже введеним в експлуатацію.

До моменту закінчення будівництва такі особи є носіями майнових прав на відповідне майно і до закінчення будівництва, тобто до моменту закінчення створення об`єкту нерухомого майна, як самостійної готової до експлуатації речі, можуть такі права відчужувати. Однак, після закінчення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію особи, які створювали відповідний об`єкт набувають право на реєстрацію речового права власності на об`єкт, який вже існує, відмінного від майнових прав пов`язаних з майном, яке ще створюється (будується).

Такий висновок суду узгоджується з положеннями Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», який встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами, а також правові засади та особливості випуску, розміщення та обліку сертифікатів фондів операцій з нерухомістю.

У статті 2 даного Закону визначено, що для цілей цього Закону термін «об`єкт будівництва» вживаються у значенні, що це є будівля, споруда або комплекс споруд, будівництво яких організує забудовник та фінансування будівництва яких здійснює управитель за рахунок отриманих в управління коштів, а «об`єкт інвестування» - квартира або приміщення соціально-побутового призначення (вбудовані в житлові будинки або окремо розташовані нежитлові приміщення, гаражний бокс, машиномісце тощо) в об`єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.09.2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Саме інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 92, 93, 95 постанови).

Як вбачається з виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Сертифікату серія ІУ №75 від 30.05.2017 року, останнім засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта - житлового будинку за поштовою адресою: АДРЕСА_2 (будівельна адреса: АДРЕСА_3 , проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

У той же час, наданий позивачем для проведення державної реєстрації права власності договір купівлі-продажу майнових прав від 13.02.2020 року на машиномісце, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, укладено після введення 30.05.2017 року відповідного об`єкта нерухомого майна в експлуатацію.

Разом із цим, матеріали справи не містять доказів того, що будівництво об`єкта нерухомого майна, в якому розміщене спірне індивідуально визначене нерухоме майно (машиномісце), здійснювалося із залученням коштів позивача.

За наведених обставин, первісне право власності на такий новостворений об`єкт - спірне машиномісце, на яке раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб, належить інвестору, або особі, що здійснювала залучення коштів від інвесторів для створення такого об`єкту нерухомого майна.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що прийняття державним реєстратором Духновською О.А. відповідного рішення від 18.01.2021 року №56193186 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень здійснено із дотримання вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку №1127, у зв`язку з чим відповідне рішення державного реєстратора не підлягає скасуванню.

З огляду на те, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача-1 розглянути заяву про державну реєстрацію та про стягнення з відповідача-1 моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн., реальних збитків у сумі 2 500,00 грн., упущеної вимоги в сумі 60 000,00 грн. мають похідний характер від основної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, суд дійшов висновку в задоволенні відповідних похідних позовних вимог також відмовити.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати, а саме, судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

За таких обставин суд вважає, що судові витрати стягненню з відповідачів на користь позивача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Управління державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 11.12.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький