Номер провадження 2/754/129/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 01.06.2023)

01 червня 2023 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: О. Грегуль, секретар судового засідання: І. Вакуленко, справа № 754/16220/21

ОСОБА_1 - позивач

ОСОБА_2 - відповідач

Вимоги позивача: стягнення втрати від інфляції та трьох процентів річних

Алпатьєва Н.Ю. - адвокат відповідача

ВСТАНОВИВ:

Позивачем до суду подано позов, вимоги якого неодноразово подавались у новій редакції та збільшувались і в якому посилаючись на неналежне виконання відповідачем судового рішення про стягнення коштів, позивач просить стягнути з відповідача за період з квітня 2022 по січень 2023 втрату від інфляції в сумі: 145078 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі: 19395 грн., а всього разом: 145078 грн. + 19395 грн. = 164473 грн..

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.10.2021 відкрито провадження у справі № 754/16220/21 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.05.2023 у справі № 754/16220/21 стороні відповідача відмовлено в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду та доповнення до заяви про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.05.2023 у справі № 754/16220/21 стороні відповідача відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, а адвокат відповідача позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача правничу допомогу.

Також стороною відповідача подано відзиви з проханням відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши позивача і адвоката відповідача, оглянувши матеріали справи № 754/2511/18, дослідивши матеріали справи № 754/16220/21, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2020 у справі № 754/2511/18 та в якому ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2020 від 28.05.2020 у справі № 754/2511/18 виправлено описку з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 871260 грн. - позики та втрати від інфляції і 8712,60 грн. - судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.09.2020 у справі у справі № 754/2511/18 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2020 у справі № 754/2511/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 754/2511/18 рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 15.09.2020 у справі у справі № 754/2511/18 в частині вирішення позовних вимог про стягнення: 780000 грн. - позики залишено без змін, а в частині стягнення: 91260 грн. - втрати від інфляції зменшено до 6240 грн., а також з ОСОБА_2 на користь держави стягнуто: 7472 грн. - судових витрат.

На час вирішення справи № 754/16220/21 суду не надано доказів про повне виконання судових рішень усіх трьох інстанції у справі № 754/2511/18.

Згідно ст. 625 ЦК України, 1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.05.2019 у справі № 916/2889/13: «36. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 37. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 38. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 по справі №686/21962/15-ц). 39. Крім того, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, у зв`язку з чим апеляційним судом правомірно відхилено доводи скаржника про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 ЦК України.».

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 27.11.2019 у справі № 340/385/17: «44. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 45. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. 46. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі N 6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі N 14-446цс18.».

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог суду не надано.

Посилання сторони відповідача у відзиві на неправильність визначення основної суми з якої позивачем визначено розмір втрати від інфляції та 3 % річних не ґрунтуються на конкретних правових доказах.

Зокрема у справі № 754/2511/18 судовими рішеннями: першої, апеляційної і касаційної інстанціями з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто: 780000 грн. (позики) + 6240 грн. (втрати від інфляції) = 786240 грн..

В останній редакції позову позивачем зазначено про сплату йому ОСОБА_2 у справі № 754/2411/18 за період з 28.10.2020 по 30.09.2022: 10418 грн..

При нарахування втрати від інфляції і трьох процентів річних у справі № 754/16220/21 позивачем за основу взято суму: 786240 грн. - 10418 грн. = 775822 грн..

Згідно ст. 13 ЦПК України, 1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 2. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 4. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Позовні вимоги у справі № 754/16220/21 судом вирішуються у межах заявлених позовних вимог, розмір яких не погіршує становище сторони відповідача.

Доводи сторони відповідача у відзиві на те, що положення ст. 625 ЦК України не поширюються на правовідносини пов`язані із неналежним виконанням судових рішень про стягнення коштів, є помилковими і спростовуються вищевикладеними положеннями самої ст. 625 ЦК України та правими позиція Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду.

За таких обставин, позов задовольняється.

При поданні позову позивачем судовий збір не сплачувався.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Суду не надано доказів про звільнення відповідача від сплати судового збору.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ): 164473 грн. - втрати від інфляції та трьох процентів річних.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у дохід держави: 1644,73 грн. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: