ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер632/331/23
Номер провадження 22-ц/818/1096/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2023 року в складі судді Кочнєва О.В. у справі № 632/331/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позов мотивовано тим, що на виконанні Первомайського відділу ДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 632/2076/18, виданого 17 грудня 2019 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з неналежним виконанням вказаного судового рішення станом на 01 березня 2023 року ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 15 639, 00 грн.

Посилаючись на вимоги статті 196 СК України, яка передбачає відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати, позивач вважала, що із відповідача на її користь підлягає стягненню пеня, яка станом на 01 березня 2023 року становить 265 274, 60 грн.

14 квітня 2023 року ОСОБА_2 подав заяву, в якій позовну заяву просив залишити без задоволення.

Зазначав про відсутність заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 квітня 2023 року, на підтвердження чого надав відповідну довідку Первомайського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління юстиції від 14 квітня 2023 року № 59/19.7-77 (а.с.22-23).

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заборгованість зі сплати аліментів відповідачем погашена, що виключає можливість нарахування пені, а тому станом на час розгляду справи предмет спору між сторонами відсутній.

26 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити її позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження не відповідають вимогам закону та усталеній судовій практиці.

За період з 01 лютого 2022 року по 01 березня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становила 15 619,00 грн, що не заперечується відповідачем, а тому за цей період вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 08 червня 2023 року, надіслані апеляційним судом на адреси учасників справи отримано: ОСОБА_1 -31 травня 2023 року (а. с. 60), ОСОБА_2 01 червня 2023 року (а. с. 61).

Від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про проведення судового засідання 08 червня 2023 року без його участі (а. с. 58). Також просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасника справи, явка якого у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, позивачку ОСОБА_1 , яка просила апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року розмір аліментів, що стягуються за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 лютого 2012 року на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 20 листопада 2012 року і до повноліття дітей змінено на 1/3 частку всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням чинності і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 24-25, 26-29).

Вказане рішення перебуває на виконанні та згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним Первомайським ВДВС у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), станом на 01 березня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання доньки за виконавчий листом № 632/2076/18 від 17 грудня 2019 року становить 15 369 грн (а.с. 6).

З позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів позивачка звернулась до суду 09 березня 2023 року, після чого 11 квітня 2023 року відповідачем на її користь загалом сплачено 17 055,00 грн., про що надано відповідні квитанції (а.с.17-21).

Відповідно до довідки Первомайського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління юстиції від 14 квітня 2023 року № 59/19.7-77, ОСОБА_2 по виконавчому листу № 632/2076/18 від 17 грудня 2019 року заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.04.2023 року не має (а.с.23).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1статті 129 Конституції України).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини 1статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.

Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як предмет спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (пункт 69 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 лютого 2020 року у справі № 18/266, (провадження № 12-186звг19)).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначила, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною 14 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Яку вбачається зі змісту ухвали суду першої інстанції, підставою для закриття провадження є погашення заборгованості з аліментів. Між тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, вимоги позивачки стосуються саме нарахуванню та стягнення пені у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів, а не стягнення боргу за аліментами.

Тобто, вказані зобов`язання не є тотожними, а тому висновки суду першої інстанції, що внаслідок сплати заборгованості з аліментів між сторонами не залишилося неврегульованих питань є необґрунтованими.

Також, закриваючи провадження по справі, суд надав оцінку обґрунтованості вимог позивачки, а саме - про відсутність підстав для нарахування пені у зв`язку з погашенням заборгованості. Між тим, зазначенні питання відповідно до статті 264 ЦПК України мають вирішуватися при ухваленні саме рішення суду, тобто, вирішення справи по суті спору. Між тим, судом першої інстанції постановлено ухвалу про закриття провадження.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права (пункти 4 частини 1 статті 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зважаючи, що по справі рішення судом не ухвалювалось, предметом апеляційного перегляду є ухвала суду про закриття провадження, то відповідно до статті 367 ЦПК України підстав для розгляду справи та ухвалення судового рішення по суті спору судом апеляційної інстанції не вбачається.

Щодо судових витрат.

За правилами частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Однак, оскільки постанова Харківського апеляційного суду не стосується вирішення справи по суті, підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відсутні, а тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 367, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2023 року скасувати, справу направити до Первомайського міськрайонного суду Харківської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 червня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина