справа № 619/2258/23
провадження № 2/619/391/23
РІШЕННЯ

іменем України

06 червня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

Справа № 619/2258/23

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Дергачівський відділ ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянув у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження позовпро зняття арешту з майна.

Стислий виклад позиції позивача.

18 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), в якому просила зняти арешт з нерухомого майна, яке належить її чоловіку, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності, а саме арешт з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 вцілому, який накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 25192003, АА726297 від 18.03.2011, ВДВС Дергачівського РУЮ. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що її чоловіку, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить вцілому житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 30.05.1989, виданого виконкомом Безруківської сільської ради народних депутатів, реєстр №409. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Згідно актуальної інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вищевказане майно накладено арешт. Номер запису про обтяжень: 10962919, зареєстровано: 21.03.2011 12:22:47 за №10962919, реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 61001, Харківська область, м. Харків, проспект Гагаріна, 20-А (2-й пов.), підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА№726297, 18.03.2011, ВДВС Дергачівського РУЮ, об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно належне ОСОБА_2 , власник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 . Згідно відповіді Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень за якими стороною виконавчого провадження (боржник) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувало на виконанні у відділі виконавче провадження 25192003, в рамках якого було накладено арешт на майно постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА726297 від 18.03.2011 року. Відповідно до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» завершені виконавчі провадження зберігаються 3 роки. У зв`язку з чим Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не може надати більш детальну інформацію. Додатково повідомлено, що ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зняття арешту з майн боржника, з в`язку з чим необхідно звернутися до суду. Крім того вказує, що ніякої заборгованості у її чоловіка немає, що підтверджується довідкою з ПАТ КБ «Приватбанк». На даний момент вона звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, однак в зв`язку з тим, що накладено арешт, не може вступити у спадщину. Вважає, що такою перешкодою у здійсненні її права користування та розпорядження її спадковим майном є наявність арешту на житловий будинок.

06 червня 2023 року представник Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати у відсутність представника відділу.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

18 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), в якому просила зняти арешт з нерухомого майна, яке належить її чоловіку, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності, а саме арешт з житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому, який накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 25192003, АА726297 від 18.03.2011, ВДВС Дергачівського РУЮ.

18 травня 2023 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 06 червня 2023 року о 09 год 00 хв. Направлено відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов в строк до 02 червня 2023 року.

У підготовче засідання представник Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить їх задовольнити, справу просить розглядати у відсутність представника відділу.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити, справу просила розглядати у її відсутність.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 30.05.1989, виданого виконкомом Безруківської сільської ради народних депутатів, реєстр № 409, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 331845928 від 10.05.2023, власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 ; арешт нерухомого майна номер запису про обтяження № 10962919 зареєстровано 21.03.2011 на підставі постанови ВДВС Дергачівське РУЮ Харківської області АА № 726297 від 18.03.2011, відомості про суб`єкта обтяження: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову.

Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 своєї постанови №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року роз`яснив судам, що ухвалюючи в попередньому судовому засіданні рішення у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суди повинні враховувати положення статей 174, 175 ЦПК України та до ухвалення відповідного судового рішення роз`яснювати сторонам наслідки вчинення відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ під майном також розуміються майнові права.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 30.05.1989, виданого виконкомом Безруківської сільської ради народних депутатів, реєстр №409 ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 331845928 від 10.05.2023, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 .

За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності.

За ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 своєї Постанови №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року дав судам роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 331845928 від 10.05.2023, арешт нерухомого майна номер запису про обтяження № 10962919 зареєстровано 21.03.2011 на підставі постанови ВДВС Дергачівське РУЮ Харківської області АА № 726297 від 18.03.2011, відомості про суб`єкта обтяження: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

З довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що станом на 03.04.2018 у ОСОБА_2 заборгованості перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» немає.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно відповіді Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.04.2023 № 25192003 вбачається, що згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень за якими стороною виконавчого провадження (боржник) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувало на виконанні у відділі виконавче провадження 25192003, в рамках якого було накладено арешт на майно постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА726297 від 18.03.2011 року. Відповідно до «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» завершені виконавчі провадження зберігаються 3 роки. У зв`язку з чим Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не може надати більш детальну інформацію. Додатково повідомлено, що ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зняття арешту з майна боржника, з в`язку з чим необхідно звернутися до суду.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

На сьогодні існування арешту майна за адресою: АДРЕСА_1 , порушує право власності позивача.

Згідно з п. 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Наведене свідчить, що знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Між тим, закінчення строку зберігання матеріалів цього виконавчого провадження не може слугувати підставою для відмови у відновленні порушених прав позивача, як власника майна.

Виходячи з вищевикладеного, за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Отже, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняти арешт, який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА726297 від 18.03.2011, видавник: ВДВС Дергачівське РУЮ Харківської області.

Вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запис про обтяження № 10962919, який зареєстровано 21.03.2011.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Дергачівський відділ ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 62300, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, вул. Садова, 10; код в .

Повне судове рішення складено 06 червня 2023 року.

Суддя Є. А. Болибок