Справа № 353/468/23
Провадження № 2/353/191/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мотрук Л.І.,

з участю секретаря судового засідання Стельмах В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу у загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтували тим, що в АДРЕСА_1 , станом на 01.07.1990 року їм, а також матері (бабі) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружині (матері) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належать в рівних частках - по 1/5 частині кожному, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вище зазначеній адресі. Документ, який би посвідчував право власності на дані будівлі, відсутній. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_4 , він, ОСОБА_1 вступив в управління спадковим майном, частково оформив спадщину на земельну ділянку, майновий пай. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну їй 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яку прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так як разом проживали з останьою на день її смерті, спільно вели господарство. Для оформлення права власності за законом на належні спадкодавцям частки житлового будинку, вони звернулися до державного нотаріуса, ОСОБА_6 , Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківського району Івано-Франківської області, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на належні спадкодавцям по 1/5 частині житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом, що знаходяться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Просили визнати за ними право власності на належні їм по 1/5 частині будівель та визнати право власності на належні матері (бабі), дружині (матері) по 1/5 частині в порядку спадкування за законом.

Позивачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в підготовче судове засідання не з`явилися, однак в позовній заяві просили справу розглядати у їхній відсутності.

Представник відповідача, Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області,в підготовче судове засідання не з`явився, однак 16.05.2023 року від нього надійшла заява, в якій зазначив, що позов визнає та просив розглядати справу без його участі (а.с. 47).

11.05.2023 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 побудовано до 05.08.1992 року, господарський двір числиться як колгоспний і в ньому були зареєстровані та проживали станом на 01.07.1990 року: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова двору; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 невістка; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 онук; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 онука. За вказаним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,25 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та передана в користування, що підтверджується випискою із будинкової книги №5 Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року, виданою Гарасимівським старостинським округом Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 05.04.2023 року № 81 (а.с. 15).

Статтями 121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, у відповідності зі ст.121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) до набрання чинності Закону України „Про власність, станом на 15.04.1991 року, ніхто, із вище зазначених осіб, не втратив право на частку в майні колгоспного двору. У зв`язку із цим, померла ОСОБА_4 , померла ОСОБА_5 та позивачі були співвласниками будинковолодіння, як члени колишнього колгоспного двору і їм належало по 1/5 частці.

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, інвентарним номером АДРЕСА_2 , складається з житлового будинку, 128,9 кв.м., літньої кухні, 38,3 кв.м, сарая, 30 кв.м., сарая, 26,8 кв.м., сарая, 17,1 кв.м., погреба, 39,5 кв.м., огорожі, 38,86 кв.м. (а.с. 4-7).

З копії виписки з інвентаризаційних матеріалів обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Івано-Франківської обласної ради № 71371 від 31.12.2021 року, вбачається, що в АДРЕСА_1 , згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації, право власності не зареєстровано (а.с. 9).

Позивач, ОСОБА_1 ,народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , де в графі батько зазначений « ОСОБА_8 », а в графі мати « ОСОБА_9 », що стверджується копією повторного свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 18.02.1969 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 10.11.1961 року встановлено, що 10.11.1961 року ОСОБА_1 та ОСОБА_10 уклали шлюб, та останній присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_11 » (а.с. 25).

Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 09.08.2022 року, стверджується про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_12 , 02.06.1957 року одружилися, актовий запис № 13, та ОСОБА_1 присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_13 » (а.с. 29).

Позивач, ОСОБА_2 ,народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , де в графі батько зазначений « ОСОБА_1 », а в графі мати « ОСОБА_5 », що стверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 02.06.1973 року

Позивач, ОСОБА_7 ,народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , де в графі батько зазначений « ОСОБА_1 », а в графі мати « ОСОБА_5 », що стверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 28.04.1977 року. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 21.12.1997 року встановлено, що 21.12.1997 року ОСОБА_14 та ОСОБА_7 уклали шлюб, та останній присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_15 » (а.с. 28).

ОСОБА_4 , мати позивача ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зазначено у копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 10.12.2002 року (а.с. 16).

ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зазначено у копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 11.02.2020 року (а.с. 17).

З довідки про оформлення спадщини, виданої Гарасимівським старостинським округом Обертинською селищною радою Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 81 від 05.04.2023 року, вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , була постійною жителькою с. Гарасимів, Тлумацького району, Івано-Франківської області і на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На дату її смерті склад сім`ї був такий: ОСОБА_1 син; ОСОБА_5 невістка; ОСОБА_2 онук. Після смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступив її син ОСОБА_1 , проводив похорон померлої мами, проживали разом, вели спільне господарство. Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався в Гарасимівській сільській раді. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , була постійною жителькою с. Гарасимів і на день смерті проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день її смерті за вказаною адресою проживали і були зареєстровані: ОСОБА_1 чоловік; ОСОБА_2 син. Заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався в Гарасимівській сільській раді (а.с. 14).

Після смерті дружини ОСОБА_4 , ОСОБА_1 вступив в управління спадковим майном, частково оформив спадщину на земельну ділянку та майновий пай, що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 716 від 26.06.2012 року та зареєстрованого в реєстрі за № 718 від 26.06.2012 року (а.с. 23, 24).

Позивач ОСОБА_1 , який діяв від свого імені та від імені свого сина ОСОБА_2 , по довіреності, звернувся до державного нотаріуса Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте їм в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного для видачі свідоцтва про право на спадщину документу, який посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 266/02-31 від 02.08.2022 року, № 267/02-31 від 02.08.2022 року, № 197/02-31 від 19.04.2023 року (а.с. 20, 21, 22).

Згідно копії спадкової справи № 36/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М., позивач, ОСОБА_1 , прийняв спірне спадкове майно після смерті ОСОБА_4 шляхом вступу у розпорядження та користування ним, так як на день смерті був зареєстрований та проживав з спадкодавцем за однією адресою, також позивач оформив права на спадщину за законом на право на земельну ділянку та майновий пай, яке належало ОСОБА_4 (а.с. 50-60).

З копії спадкової справи № 29/2022, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М., вбачається, що позивач, ОСОБА_1 , прийняв спірне спадкове майно після смерті ОСОБА_4 шляхом вступу у розпорядження та користування ним, так як на день смерті був зареєстрований та проживав з спадкодавцем за однією адресою, інший спадкоємиць: позивач по справі, син ОСОБА_2 , спадщину прийняв, так як на день смерті був зареєстрований та проживав з спадкодавцем за однією адресою. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом на спірне майно не має (а.с. 63-74).

Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" передбачено, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 Цивільного кодексу). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного Кодексу).

В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України, діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається є постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. 82, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 з підстав належності 1/5 частин, як члену майна колишнього колгоспного двору та 1/5 частин в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті дружини ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на належну йому 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як частку майна колишнього колгоспного двору, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на належну їй 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, як частку майна колишнього колгоспного двору, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_10 .

Відповідач: Обертинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. М. Погорєлова, 1, смт. Обертин, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, .

Повний текст судового рішення складено 07 червня 2023 року.

ГоловуючийЛ. І. МОТРУК