Cправа № 127/4560/23
Провадження № 2/127/537/23
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

10 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Шмигори О.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином,

вимоги позивача:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2 600 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становить 104 260 грн. 00 коп.;

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

20 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 08 серпня 2022 року о 21:30 год. перебуваючи в кабіні вантажного автомобіля марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на автозаправній станції «ENERGY» в м. Вінниці, по вул. Лебединського, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану в Україні, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 8000 доларів США, із спортивної сумки ОСОБА_1 , в подальшому вийшов з автомобіля разом із викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області справа № 127/24701/22 від 29 листопада 2022 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Відтак згідно з вищезазначеним вироком Вінницького міського суду Вінницької області, ОСОБА_1 було частково повернуто грошові кошти, які вилучались як речові докази в кримінальному провадженні № 0000724, а саме грошові кошти в сумі 5 200 доларів США.

Однак інша частина коштів, яка була викрадена, а саме 2 600 доларів США засудженим ОСОБА_2 була прихована і не повернута.

Відтак, сума матеріального збитку, яка підлягає поверненню ОСОБА_2 складає 104 260 грн. 00 коп., що еквівалентно 2 600 доларів США.

Крім того, з урахуванням вимог розумності та справедливості, позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

З огляду на зазначене вище позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2022 року (справа № 127/24701/22), ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання обвинуваченому слід рахування з дня його затримання на виконання вироку суду. До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_2 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 60 днів, з 29.11.2022 по 27.01.2023 включно. Речовий доказ в кримінальному провадженні №0000724, а саме, зокрема:

- грошові кошти в сумі 5200 доларів США номіналами по 100 доларів, МВ81211084Е, МС23777545В, LА32500179А. LВ46360092S, LВ19527203J, LL78345585А, MJ02111969А, РК13013778Е, РК59532818D, LВ04081047G, МJ17455313А, РF86787107Е, LD41424594D, LD63755985А, МВ21126114N, МВ21126115N, РF23990559D, LF64015864N, LВ97283231А, МJ02111976А, LК19971351Е, MG72966733А, МК60123992А, MJ02111975А, МН23404021А, LF60613705J, PG58193313А, МL29735097В, МВ95535007К, MJ02111977А, СВ86117730М, LL56306519F, LА00917063С, LВ14714213К, LК01959752А, КВ41105707J, КВ50403469К, РЕ16811831А, МF82120610А, MJ02111938А, LF73044985F, LК5288624F, МJ02111939А, РВ76967792G, LК19971304Е, LL64096276G, LВ93320006К, LК39592629D, LL61089297J, LD86881575D, МL29735075В, LB43454100W, грошові кошти в сумі 750 гривень: 3 купюри номіналом по 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень та 1 купюра номіналом 50 гривень, які передані на відповідальне зберігання до сховища цінностей АБ «Укргазбанк», після набуття вироком законної сили повернути власникові, а саме ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

Зазначеним вище вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2022 року (справа № 127/24701/22) встановлено, що ОСОБА_2 , 08.08.2022 о 21:30 перебуваючи в кабіні вантажного автомобіля марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на автозаправній станції «Energy» в м. Вінниця, на вулиці Лебединського, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 8000 доларів США, із спортивної сумки ОСОБА_1 , в подальшому вийшов з автомобіля разом із викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд.

Згідно довідки №1492/201-22 від 17.08.2022, виданої представником Національного банку України, офіційний курс гривні до іноземної валюти долару США станом на 08.08.2022 становив 36,5686 грн.

Вказаними діями ОСОБА_2 завдав потерпілому ОСОБА_1 майнової шкоди на загальну суму 292548,80 грн., що понад 225 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що є значною шкодою.

Разом з тим, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У даному кримінальному провадженні позивача ОСОБА_1 визнано потерпілою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідачем не надано суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також жодних належних та допустимих доказів в спростування доводів позивача.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, враховуючи зазначені положення чинного законодавства, які регулюють даний вид правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів, як відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у розмірі 2 600 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становить 104 260 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Задовольняючи частково вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. 00 коп., суд виходив з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд приходить до висновку, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення позивачу була спричинена моральна шкода, що виразилась у душевних та моральних стражданнях.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, адекватності завданим душевним та моральним стражданням позивача, враховуючи наявність вини відповідача у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого позивачу було спричинено моральну шкоду, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. 00 коп. є надмірним, та доходить висновку про її стягнення з відповідача ОСОБА_2 в меншому розмірі, а саме в сумі 10 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 142 грн. 60 коп., оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду із даною позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-89, 141, 223, 259, 263-265, 279, 280 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 2 600 (дві тисячі шістсот) доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України становить 104 260 грн. 00 коп. та моральну шкоду 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 142 (одна тисяча сто сорок дві) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 10 травня 2023 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК