печерський районний суд міста києва
Справа № 757/362/23-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Вовк С. В.,

при секретарі судового засідання - Брачун О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі.

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила визнати протиправними дії банку у зв`язку із блокуванням їй видачі коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , на який нараховувалися її пенсійні виплати з Шосткінського пенсійного фонду. 08 березня 2022 року і 21 березня 2022 року позивач зверталася до банку щодо розблокування рахунку, бо не могла отримати пенсію в умовах воєнного стану в Україні. У квітні 2022 року позивачеві стало відомо, що арешт на грошові кошти накладено на підставі постанови від 31 січня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якому позивач є боржником.

В обґрунтування позову вказано, що банк не визначив належним чином статус коштів, які знаходяться на рахунку позивача, та на які законом забороняється звернення стягнення та накладання арешту, у зв`язку із чим виконало постанову державного виконавця Галицького відділу ДВС про арешт коштів боржника від 31 січня 2022 року не у порядку та не у спосіб визначені цією постановою, якою заборонено накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках, накладання арешту та / або звернення стягнення на які заборонено законом.

У своєму відзиві стороною відповідача позов не визнано і зазначено, що у позивача відкритий рахунок № НОМЕР_1 , який належить до класу 262, які призначені для обліку коштів на вимогу фізичних осіб, зокрема рахунки 2620 - є активно-пасивними (АП) і не відносяться до рахунків із спеціальним режимом використання, тому законом не заборонено звернення стягнення на кошти, які обліковуються на таких рахунках.

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду.

04 січня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

10 січня 2023 року у справі відкрито провадження для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

17 березня 2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов.

Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Шосткинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області і отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 23 листопада 2021 року.

Також ОСОБА_1 має відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» банківський рахунок № НОМЕР_1 , для користування яким їй видано платіжну картку, і на який нараховується її пенсійна виплата.

31 січня 2022 року у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 старший державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кучерепа О. Л. при примусовому виконанні ухвали Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2022 року у справі № 461/9745/21, в якості заходу забезпечення позову у справі, накладено арешт на грошові кошти, які наявні на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , у межах суми у розмірі 100 155, 79 грн, що є ціною позову АТ «Ідея Банк» з вимогами до ОСОБА_1

15 лютого 2022 року банк отримав від Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) постанову про арешт коштів боржника від 15 лютого 2022 ВП № НОМЕР_3. Постанова накладає арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 18 271, 73 грн.

29 квітня 2022 року банк отримав від Шосткинського відділу державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) постанову про арешт коштів боржника від 29 квітня 2022 року ВП № 68851726, згідно з якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 20 570, 34 грн.

Отримавши вказані постанови, банк прийняв їх вимоги до виконання та наклав арешт на грошові кошти ОСОБА_1 .

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунку, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів встановлюється главою 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21 січня 2004 року № 22.

Відповідно до п. 9.1 Інструкції виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця, судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження. Банк приймає до виконання документ про арешт коштів, який доставлено до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, органу доходів і зборів або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, орган доходів і зборів. Банк також приймає до виконання постанову про арешт коштів, надіслану виконавцем у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронного цифрового підпису, захисту інформації.

Відповідно до п. 9.11 Інструкції зняття арешту банк здійснює з коштів за постановою виконавця про зняття арештів з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, органу доходів і зборів, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, орган доходів і зборів.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом документообіг

Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей в Закону України «Про теплопостачання», статті 151 Закону с України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти па інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

За приписами частини третьої, четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Так, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (пункт 1 частини четвертої вказаної статті Закону).

Тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи позивачеві у банку був відкритий рахунок НОМЕР_1 .

Відповідно до Розділу «Класи, рахунки та їх призначення» Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої Постановою Правління НБУ від 17 червня 2004 року № 280 (чинної на час виникнення правовідносин), рахунки класу 262 призначені для обліку коштів на вимогу фізичних осіб, зокрема рахунки 2620 - є активно-пасивними (АП) та мають наступну характеристику: «Кошти на вимогу фізичних осіб. Призначення рахунку: облік вкладів (депозитів) на вимогу фізичних осіб, у тому числі поточні рахунки фізичних осіб та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт. За дебетом рахунку, проводяться суми перерахувань, виплат за розпорядженням власників рахунків згідно з режимом роботи рахунків; суми коштів, що підлягають примусовому стягненню відповідно до законодавства України; надані кредити овердрафт.

За кредитом рахунку проводяться суми, що надходять у встановленому порядку на рахунки клієнтів, згідно з режимом роботи рахунків, суми залишків кредитів овердрафт, що перераховані на рахунки простроченої заборгованості.

Тобто, відповідно до вимог законодавства рахунок позивача, на грошові кошти, котрі на ньому знаходяться, не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання і законом не заборонено звернення стягнення на кошти, які обліковуються на таких рахунках.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про забезпечення здійснення розрахунків населення в умовах воєнного стану» від 02 березня 2022 року № 198-р встановлено, що відповідно до статті 12-1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та з метою забезпечення життєдіяльності населення в умовах воєнного стану дозволити фізичним особам здійснювали видаткові операції з рахунків, на які накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, без урахування такого арешту за умови, якщо сума стягнення за виконавчим документом щодо такої особи не перевищує 100 000, 00 грн.

Разом з тим, за постановою про арешт коштів від 31 січня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 сума стягнення за виконавчим документом перевищує 100 000, 00 грн, тому банк не мав і не має правових підстав у наданні доступу до коштів, що знаходяться на рахунку позивача.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є безпідставним і не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя С. В. Вовк