ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3829/23 Справа № 208/1286/21 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення до житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрованими є він - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його син відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач ОСОБА_1 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що складено акт про не проживання. Відповідач не проживає в квартирі та не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, не веде спільне господарство, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться. На теперішній час відповідач має постійне місце проживання за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 . Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, він не має змоги оформити житлову субсидію. Реєстрація місця проживання відповідача у його квартирі перешкоджає йому реалізувати своє право власності у повній мірі. Вважає, що ОСОБА_1 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , у зв`язку з тривалою понад один рік без поважної причини відсутності за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, чим створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядженням своїм майном. На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщення, квартирою АДРЕСА_1 .

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про вселення до житлового приміщення.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він є сином ОСОБА_2 , який квартиру АДРЕСА_1 отримав на підставі договору дарування квартири. У 2018 році ОСОБА_2 почав зловживати спиртними напоями та став чинити сварки між ними, оскільки він подорослішав він був постійно незадоволений його поведінкою. Постійно звинувачував у всіх його бідах, і кожного разу, коли у них виникла сварка постійно його виганяв із квартири. ОСОБА_1 зазначив, що одного разу він вимушений був покинути квартиру та піти до свого друга, повернувшись додому він виявив, що замки на вхідних дверях батько замінив, а йому ключів не дав, чим створив для нього перешкоди в користуванні належним йому житловим приміщенням. Зателефонувавши до батька, той повідомив йому, що не збирається впускати його до квартири жити, а у ній будуть проживати квартиронаймачі, оскільки відповідач сам має інше житло. На даний час він постійного житла не має. Через те, що батько вигнав його із квартири, він не має іншого житла, постійно вимушений шукати собі місце проживання, проживає у матері, у друзів, іноді у знайомих. Своїм єдиним можливим місцем проживання є місце його реєстрації, а саме квартира АДРЕСА_1 , однак відповідач чинить йому перешкоди в користуванні квартирою. Відповідач, вселив у квартиру інших людей, не надає можливості у ній проживати власному сину. Вважає, що він має право на рівних правах з відповідачем ОСОБА_2 користуватися житловою квартирою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 його до квартири не впускає. На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд вселити його в квартиру АДРЕСА_1 , зобов`язавши відповідача не чинити йому перешкод у користуванні житловою площею квартири та передати йому ключі від вхідних дверей квартири.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення до житлового приміщення, та об`єднано його в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району міста Кам`янське про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а.с.72).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення до житлового приміщення відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 15 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_2 та задовольнити його зустрічні позовні вимоги, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири, посвідченого 27 травня 2002 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Алексою Л.М. за реєстровим номером № 3-620 (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином позивача ОСОБА_2 (а.с.46).

З довідки № 001072311 про склад сім`ї , виданої ТОВ Абонент ХХІ від 17 лютого 2021 року, виданої уповноваженому власнику ОСОБА_2 вбачається, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані квартиронаймач ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Згідно до акту про не проживання від 05 лютого 2021 року, який складений представниками КП Камянської міської ради Добробут, ОСОБА_1 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2018 року по теперішній час (а.с.7).

З довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 115561 від 10 березня 2022 року вбачається, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства третьої групи на строк до 01 квітня 2022 року (а.с.47).

Згідно довідки № 77 від 11 червня 2021 року Дніпровського державного технічного університету, яка видана деканом факультету ОСОБА_3 та диспетчером факультету ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дійсно є студентом факультету менеджменту, економіки, соціології і філософії 1 курсу групи МЕН-20-1дм денної форми навчання для здобуття ступеню магістра, термін навчання з 18 вересня 2020 року по 31 грудня 2021 року (а.с.48).

З талону-повідомлення Єдиного обліку № 11532 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, ОСОБА_1 звернувся до Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про те, що 01 червня 2021 року о 20.15 за адресою: АДРЕСА_3 , не може потрапити у квартиру, так як його батько ОСОБА_2 змінив замки на вхідних дверях. По прибуттю на місце події наряду поліції за вказаною адресою встановлено, що за вказаною адресою батько ОСОБА_1 змінив замки та не впускає сина додому. На місці було проведено бесіду та зареєстровано вказану подію в рамках ЄО (а.с.49).

З довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 зареєстрованого до ЖЄОКмРУП за № 9682 від 13 травня 2021 року, в травні 2021 року до ЧЧ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_1 про те, що його батько ОСОБА_5 на протязі трьох тижнів не впускає його до квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.50).

Згідно листа від 08 липня 2021 року № 94/10745 начальника Камянського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області Сергія Лукашова вбачається, що відповідно даних Інформаційного порталу Національної поліції України відомості щодо звернення ОСОБА_1 в період часу з 2018 року по 2020 рік з приводу чинення йому перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 відсутні (а.с.75).

Задовольняючи первісні позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, та відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 за їх недоведеністю, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків рішення суду фактичним обставинам справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі ст.317 ЦК України власникові належить прав володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначені норми матеріального права визначають право власника житлового приміщення вимагати усунення порушень свого права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним, однак лише у спосіб, прямо визначений законом.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК).

У справі встановлено, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування квартири, посвідченого 27 травня 2002 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Алексою Л.М. за реєстровим номером № 3-620 (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином позивача ОСОБА_2 (а.с.46).

З довідки № 001072311 про склад сім`ї , виданої ТОВ Абонент ХХІ від 17 лютого 2021 року, виданої уповноваженому власнику ОСОБА_2 вбачається, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані квартиронаймач ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

ОСОБА_1 , у належній його батьку ОСОБА_2 квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрований з 12 листопада 2009 року (а.с.60).

Згідно до акту про не проживання від 05 лютого 2021 року, який складений представниками КП Камянської міської ради Добробут, ОСОБА_1 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2018 року по теперішній час (а.с.7).

Слід зазначити, причини не проживання ОСОБА_1 у вказаній квартирі в Акті не вказані.

З довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 115561 від 10 березня 2022 року вбачається, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства третьої групи на строк до 01 квітня 2022 року (а.с.47).

Згідно довідки № 77 від 11 червня 2021 року Дніпровського державного технічного університету, яка видана деканом факультету ОСОБА_3 та диспетчером факультету ОСОБА_4 , ОСОБА_1 дійсно є студентом факультету менеджменту, економіки, соціології і філософії 1 курсу групи МЕН-20-1дм денної форми навчання для здобуття ступеню магістра, термін навчання з 18 вересня 2020 року по 31 грудня 2021 року (а.с.48).

З талону-повідомлення Єдиного обліку № 11532 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, ОСОБА_1 звернувся до Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про те, що 01 червня 2021 року о 20.15 за адресою: АДРЕСА_3 , не може потрапити у квартиру, так як його батько ОСОБА_2 змінив замки на вхідних дверях. По прибуттю на місце події наряду поліції за вказаною адресою встановлено, що за адресою батько ОСОБА_1 змінив замки та не впускає сина додому. На місці було проведено бесіду та зареєстровано вказану подію в рамках ЄО (а.с.49).

З довідки про результати розгляду звернення ОСОБА_1 зареєстрованого до ЖЄОКмРУП за № 9682 від 13 травня 2021 року, в травні 2021 року до ЧЧ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_1 про те, що його батько ОСОБА_5 на протязі трьох тижнів не впускає його до квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.50).

Звернувшись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що його син ОСОБА_1 понад один рік без поважної причини не проживає за місцем реєстрації - квартира АДРЕСА_1 , не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, чим створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядженням своїм майном та просив суд визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщення, квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, ОСОБА_2 не надано суду належних доказів на підтвердження того, що його син ОСОБА_1 не проживає за місцем своєї реєстрації: квартира АДРЕСА_1 , дійсно без поважних причини.

ОСОБА_1 у зустрічній позовні заяві вказував, що у 2018 році його батько ОСОБА_2 почав зловживати спиртними напоями та став вчиняти сварки, і кожного разу, коли у них виникала сварка батько постійно його виганяв із квартири. ОСОБА_1 зазначив, що одного разу він вимушений був покинути квартиру та, повернувшись додому він виявив, що замки на вхідних дверях батько замінив, а йому ключів не дав, чим створив для нього перешкоди в користуванні йому житловим приміщенням, в якому він зареєстрований. Батька повідомив йому, що не збирається впускати його до квартири жити, а у ній будуть проживати квартиронаймачі.

Таким чином, встановлено, між сторонами існує тривалий спір з приводу користування квартирою АДРЕСА_1 . Власником цієї квартири є ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 не впускає сина ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_1 , в якій він зареєстрований з 12 листопада 2009 року, чим перешкоджає ОСОБА_1 у користуванні житлом. Іншого житла ОСОБА_1 не має.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суд від 15 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення до житлового приміщення скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кам`янська міська рада в особі відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення до житлового приміщення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою та зобовязати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей цієї квартири.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за звернення із зустрічною позовною заявою та за звернення з апеляційною скаргою на рішення суду у розмірі 2270 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова