Справа №345/2067/23
Провадження № 2/345/641/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно (майно колишнього колгоспного двору) в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його наступним. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , яке видане на підставі рішення виконкому Калуської районної ради від 13.01.1988 року за № 13 та яке зареєстроване в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 583 від15.02.1988 року в Івано-Франківському ОБТІ, зазначений жилий будинок в цілому на праві особистої власності зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_7 .

Відповідно до запису в по господарській книзі № 17, ст.119, номер об`єкту погосподарського обліку 908 Голинського старостинського округу Калуської міської ради Івано-Франківської області, за 1991-1995 роки, № 17 від 20.04.2023 року, зазначене господарство, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , відноситься до категорії «колгоспний двір» та станом на 15.04.1991 року в зазначеному житловому будинку були зареєстровані та проживали наступні особи:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 голова сім`ї помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дружина померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 син; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 невістка; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 внука; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла колишній член колгоспного двору ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 04.11.2010 року, яке видане Виконкомом Голинської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 51.

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер колишній голова колгоспного двору ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 04.02.2011 року, яке видане Виконкомом Голинської сільської ради, актовий запис № 9.

На день смерті спадкодавця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та на день смерті спадкодавця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, на яке померлі залишили заповіт, посвідчений 07.12.2005 року секретарем Голинської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області.

Після смерті голови колгоспного двору спадкодавця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , - відкрилася спадщина на наступне спадкове майно, а саме: на будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, спадкодавцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , належала земельна ділянка площею 0,3158 га, кадастровий номер: :02:003:0396, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області. Факт належності даної ділянки спадкодавцю ОСОБА_8 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ІV-ІФ №014851 від 31.08.1999 року, який виданий на ім`я спадкодавця та Витягом з ДЗК НВ-22 від 19.10.2022 року.

Окрім того, спадкодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , належала земельна ділянка площею 0,316 га, кадастровий номер: :02:003:0397, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області. Факт належності даної ділянки спадкодавцю ОСОБА_7 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ІV-ІФ № 014842 від 31.08.1999 року, який виданий на ім`я спадкодавця та Витягом з ДЗК НВ-022 від 19.10.2022 року.

В установлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк та в установлений законом спосіб, як колишній член колгоспного двору та спадкоємець першої черги за законом, позивач ОСОБА_1 звернувся до в.о. державного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Федини А.М. з письмовою заявою про прийняття спадщини.

Однак постановою від 14 березня 2023 року в.о. державного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Федини А.М. позивачу відмовлено в видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3158 га та 0,316 га, які розташовані на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області, в зв`язку з тим, що: не визначена частка померлого у спільній сумісній власності, та рекомендовано звернутися до суду.

Крім нього, інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих із спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався.

Відповідачі по справі колишні члени колгоспного двору: дружина позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка позивача ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; сини позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , - від прийняття спадщини відмовилися і не претендують на частки (1/6 одну шосту) в майні колишнього колгоспного двору. Також відмовилися від участі у виділі права власності на 1/5 (одну п`яту) частки в житловому будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; добровільно відмовились від своєї частки на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3158 га та 0,316 га, які розташовані на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області, а також від отримання свідоцтва на вищезазначене майно. Також кожен з них надав персональну згоду на оформлення права власності на вищезазначене майно на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Ще один відповідач по справі ОСОБА_6 , 1956 р.н., брат позивача, який в період з 10.12.2010р. по 24.11.2015р. був зареєстрований та проживав спільно з спадкодавцем ОСОБА_7 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно відмовляється від своєї частки на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3158 га та 0,316 га, які розташовані на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області, а також відмовляється від отримання свідоцтва на вищезазначене майно. Також надав персональну згоду на оформлення права власності на вищезазначене майно на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Оскільки конституційне право позивача ОСОБА_1 на власність порушено, а іншим способом його захистити в нього не має можливості, тому він вимушений звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним право власності на майно колишнього колгоспного двору, а саме: на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку площею 0,3158 га, кадастровий номер: :02:003:0396, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_8 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІV-ІФ №014851 від 31.08.1999 року; на земельну ділянку площею 0,316 га, кадастровий номер: :02:003:0397, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІV-ІФ № 014842 від 31.08.1999 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Також просить суд вирішити питання про повернення йому з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову, відповідно до ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті.

Представник позивача адвокат Жовнір Микола Васильович подав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримує, просить задоволити, а розгляд справи проводити у його відсутності. Також просить вирішити питання про повернення позивачу ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору.

Відповідачі ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, однак подали відповідні заяви, в яких вказують, що позовні вимоги визнають, просять розгляд справи проводити без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї.

Як передбачено ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не відмовився від прийняття спадщини.

Однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позивачу відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, оскільки спадкове майно відносилось до категорії «колгоспний» двір та слід визначити частки кожного члена колгоспного двору в праві спільної сумісної власності (а.с. 54-55).

Згідно із записом в погосподарській книзі виконкому Голинської сільської ради, в АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 року господарство відносилось до категорії «колгоспний двір» і в ньому були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 ; його дружина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_11 ; їх син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (позивач по даній справі); дружина позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка позивача ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; сини позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с. 52).

Згідно із Законом України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно, придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що в колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_1 , проживали вище зазначені в погосподарській книжці особи, то дане будинковолодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Тобто, виходячи з принципу рівності часток у спільній сумісній власності, вказаним особам належало по 1/7 частині вказаного будинковолодіння.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , відкрилася спадщина.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1ст.1265 ЦК України п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Позивач, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 31)

Відповідачі не претендують на спадкове майно як і на частки в колгоспному дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.2 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності. А відповідно до ч.1 ст.347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Згідно ч. 3 статті 347 ЦК України у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 від належних їм часток у майні колишнього колгоспного двору на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, враховуючи, що позивачу, як співвласнику, належить 1/7 частина будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , 2/7 частини будинковолодіння він успадковує, а вищевказані особи відмовились від права власності на належні їм частки, то за позивачем слід визнати в цілому право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, причиною відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказано відсутність оригіналів державних актів на земельні ділянки (а.с. 54-55).

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавцю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , належала земельна ділянка площею 0,3158 га, кадастровий номер: :02:003:0396, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області. Факт належності даної ділянки спадкодавцю ОСОБА_8 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ІV-ІФ №014851 від 31.08.1999 року, який виданий на ім`я спадкодавця та Витягом з ДЗК НВ-22 від 19.10.2022 року. (а.с. 26-27).

Спадкодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , належала земельна ділянка площею 0,316 га, кадастровий номер: :02:003:0397, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області. Факт належності даної ділянки спадкодавцю ОСОБА_7 підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ІV-ІФ № 014842 від 31.08.1999 року, який виданий на ім`я спадкодавця та Витягом з ДЗК НВ-022 від 19.10.2022 року (а.с. 32-33).

Таким чином, після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , відкрилася спадщина на вищевказані земельні ділянки.

Згідно довідок, виданих Виконкомом Голинської сільської ради, на час смерті спадкодавця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , в домогосподарстві за адресою АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (позивач по даній справі); дружина позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; сини позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 (а.с. 52); а також брат позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Позивач, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачі не претендують на спадкове майно, в тому числі на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3158 га та 0,316 га, які розташовані на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 від належного їм права на свою частку на земельну ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,3158 га та 0,316 га, які розташовані на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі відмовились від права власності на належні їм частки земельних ділянок, то за позивачем слід визнати в цілому право власності на: земельну ділянку площею 0,3158 га, кадастровий номер: :02:003:0396, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області та земельну ділянку площею 0,316 га, кадастровий номер: :02:003:0397, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області.

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зважаючи на те, що відповідачі по справі визнали позов, позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Згідно положень ч. 1ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачами позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 3028,50 грн.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.120,123,549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.1218, 1223, 1258 ЦК України, ст.ст.141,142, 258,259,263-265,273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , а саме:

-на майно колишнього господарського двору на будинковолодіння (житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

-на земельну ділянку площею 0,3158 га, кадастровий номер: :02:003:0396, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві приватної власності;

-на земельну ділянку площею 0,316 га, кадастровий номер: :02:003:0397, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Голинь Калуського району Івано-Франківської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності.

Повернути з рахунку отримувача коштів - Калуського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору в сумі 3028,50 грн., згідно квитанції від 01.05.2023 року в АТ КБ «ПриваБанк».

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий