Справа № 405/2590/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Драний В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Поліщук Ю.В., звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить:

1. визнати транспортний засіб Renault Megane, тип Седан-В, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя;

2. провести поділ майна подружжя визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортного засобу Renault Megane, тип Седан-В, 2005 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 ;

3. провести поділ майна подружжя визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу Renault Megane, тип Седан-В, 2005 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 ;

4. припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/2 частину транспортного засобу Renault Megane, тип Седан-В, 2005 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 ;

5. визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину транспортного засобу Renault Megane, тип Седан-В, 2005 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 ;

6. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації ринкової вартості 1/2 частину транспортного засобу Renault Megane, тип Седан-В, 2005 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 66410,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.04.2023 року позовна заява залишена без руху та надано п`ятиденний строк з дня отримання заявником цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме сплати судового збору у розмірі 4294,40 грн.

05.05.2023 року вказана ухвала була направлена судом на офіційну електронну адресу представника позивача, що була вказана нею у позові, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 15.05.2023 року. Останнім днем для усунення недоліків заяви є 22.05.2023 року.

22.05.2023 року представником позивача на виконання ухвали суду від 21.04.2023 року подано заяву, в якій вона вказала, що заявила одну позовну вимогу майнового характеру про поділ майна подружжя, за яку сплатила 1146,09 грн. судового збору. просить відстрочити сплату судового збору до винесення рішення у справі. Також вказала, що нею була додана квитанція № 0.0..1 від 07.09.2022 року про сплату судового збору в сумі 1146,60 грн., на рахунок UA0011566, по справі 405/4585/22 (провадження 2/405/364/22), по якій Ленінським районним судом м. Кіровограда винесено ухвалу про повернення зустрічного позову. Відтак, вважає, що даний судовий збір не використано при розгляді іншої справи, а тому вона сплатила судовий збір в даній справі, що розглядається, у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але недовше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а також якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, суд може відстрочити сплату судового збору при наявності беззаперечних доказів, які підтверджували б матеріальний стан платника.

На підтвердження клопотання про відстрочення сплати судового збору представник позивача надала довідку № 992910, видану ГУ Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про те, що вона перебуває там на обліку та у період з січня 2022 року по серпень 2022 року загальний розмір її пенсії склав 27843,84 грн.

Однак, з даних відомостей неможливо встановити дійсний майновий стан позивача, оскільки наявність у позивача права на пенсійні виплати не виключає отримання нею й інших доходів.

Також, суд позбавлений можливості встановити й розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік, оскільки жодних доказів з цього приводу вона не надала.

При цьому, заявлений позивачем розмір судового збору 1146,60 грн. не перевищує 5 % розміру доходу позивача за період з січня 2022 року по серпень 2022 року, а тому, твердження позивача про її незадовільний майновий стан є непослідовними та суперечливим і не підтверджуються достатніми доказами.

Відтак, у задоволенні заяви представника позивача про відстрочку сплати судового збору слід відмовити у зв`язку з її недоведеністю.

При цьому, позивачем не надано до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 4294,40 грн. або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд звертає увагу, що пункт 3 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» застосовується у випадках одночасного пред`явлення вимог про розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, тоді як у вказаному позові предметом розгляду справи є лише поділ майна подружжя, вимоги про розірвання шлюбу позивачем не заявлялись, а тому розмір судового збору за подання відповідного позову складає саме 4294,40 грн.

У свою чергу, щодо тверджень представника позивача, про те, що додана до позову квитанція № 0.0..1 від 07.09.2022 року про сплату судового збору в сумі 1146,60 грн. є належним доказом сплати судового збору у справі № 405/2590/23 суд вважає за необхідне вказати таке.

Згідно квитанції № 0.0..1 від 07.09.2022 року, у призначенні платежу вказано, що судовий збір за цією квитанцією сплачено за подання позову у цивільній справі № 405/364/22.

Як вбачається із службової записки помічника судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.06.2023 року згідно даних КП «Д3» квитанція про сплату судового збору № 0.0..1 від 07.09.2022 року про сплату судового збору в сумі 1146,60 грн., що міститься в матеріалах цивільної справи № 405/2590/23, врахована раніше у цивільній справі № 405/4585/22 (провадження 2/405/364/22).

Так, ОСОБА_1 просила прийняти у справі № 405/2415/22 (провадження 2/405/364/22) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 (справа № 405/4585/22, провадження 2/405/633/22) для спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2022 року в цивільній справі № 405/4585/22 даний зустрічний позов було повернуто ОСОБА_1 у зв`язку з недотриманням нею вимог ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Як вбачається із ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Тобто, судовий збір справляється за подання, а не за розгляд позовної заяви.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 194 ЦПК України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Поряд з цим, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Відтак, зустрічний позов ОСОБА_1 у цивільній справі № 405/4585/22 вважається поданим.

Згідно п. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Тобто, ОСОБА_1 не позбавлена права заявити клопотання про повернення судового збору в цивільній справі № 405/4585/22.

Відтак, повторне подання квитанції про сплату судового збору № 0.0..1 від 07.09.2022 року у розмірі 1146,60 грн., раніше сплаченого за подання (а не розгляд) зустрічного позову у цивільній справі № 405/4585/22, не може вважатися належною сплатою судового збору в справі № 405/2590/23.

Таким чином, вимоги ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.04.2023 року не виконані, недоліки позовної заяви не усунуті.

Слід звернути увагу, що законодавець не покладає на суд обов`язку повторно постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху в разі неусунення недоліків такої заяви.

Поряд з цим, згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Так, заяв про поновлення чи продовження наданого судом строку для усунення недоліків позовної заяви від ОСОБА_1 не надходило.

При цьому, суд також не знаходить підстав для продовження строку усунення недоліків з власної ініціативи, оскільки позивач ще 22.05.2023 року вжила певних заходів для усунення недоліків позовної заяви, що свідчить про те, що їй відомо про недоліки позовної заяви, що були вказані в ухвалі суду від 21.04.2023 року. Судом не встановлено наявності у позивача будь-яких труднощів під час усунення недоліків позовної заяви. Резолютивна частина ухвали суду від 21.04.2023 року містила чітку вказівку про необхідність дотримання позивачем вимог ст. 177 ЦПК України та про необхідність надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Окрім того, Європейський суд з прав людини зауважив, що кожна держава вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. (рішення у справі «Де Жуфр да ла Праделль проти Франції» (De Geouffre de la Pradelle v. France) від 12.12.1992 року, заява № 12964/87).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За даних обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 не усунула недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною та повертається позивачу, що не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про відстрочку сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя - вважати неподаною та повернути позивачу ОСОБА_1 .

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний