Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/5250/22

провадження № 2/755/63/23

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 21 119,53 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача різницю між дійсним розміром збитку та виплатою страхового відшкодування в розмірі 49 841,43 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. та вирішити розподіл судових витрат на суму 18 147,20 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 12.09.2022 року о 07.35 год. ОСОБА_2 по вул. Хаоківське шосе, 48 в м. Києві, керуючи автомобілем «Чері», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції в результапті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 . Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2022 року відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124 КУпАП. На момент вчинення ДТП автомобіль, яким керував відповідач ОСОБА_2 , був застрахований в ПрАТ «СК «Альфа Страхування» згідно Полісу № 208081301, з франшизою 1 500,00 грн. За заявою позивача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування на суму 37 763,15 грн. Не погодившись із розміром страхового відшкодування, позивачем було замовлено автотоварознавче дослідження, згідно Звіту від 04.12.2022 року якого вартість відновлювального ремонту становить 108 724,11 грн., вартість матеріального збитку - 60 382,68 грн. Отже страхова компанія зобов`язана була відшкодувати позивачу 58 882,68 грн. (з вирахуванням франшизи 1 500,00 грн.), тобто недоплаченою є сума 21 119,53 грн. При цьому, відповідачем ОСОБА_3 підлягає до відшкодування різниця між дійсним розміром шкоди (108 724,11 грн.) та розміром страхового відшкодування (58 882,68 грн.), тобто в сумі 49 841,43 грн.

З огляду на вищевикладені обставини позивач вважає, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 їй завдано моральної шкоди, вираженої у моральних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу позивача, що є постраждалим від зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, тому позивач оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04 травня 2023 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 червня 2023 року відзив представника відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» Лук`янчука А.В., повернуто відповідачеві з підстав порушення п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 12.09.2022 о 07-35 год., керуючи транспортним засобом «Чері», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Харківське шосе, 48 в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не був уважним, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Ніссан», номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по переду, що призвело до пошкодження ТЗ, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.п. 2.3б, 13.1 ПДР.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2022 року по справі № 755/9463/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП. (а.с. 10, 11)

Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2022 року, що набрала законної сили, якою ОСОБА_2 визнано невинним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Чері», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 та автомобіля «Ніссан», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 27.10.2010 року автомобіль «Ніссан», номерний знак НОМЕР_2 ,належить на праві власності ОСОБА_1 . (а.с. 29)

На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «Чері», номерний знак НОМЕР_1 , було застраховано ПрАТ «СК «Альфа Страхування» згідно Полісу № 208081301. (а.с. 12)

04.12.2022 року ФОП ОСОБА_4 за замовленням ОСОБА_1 складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ № 507/12-22, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля «Ніссан», номерний знак НОМЕР_2 , в непошкодженому стані, складає - 155 805,00 грн.; вартість відновлювального ремонту - 108 724,11 грн.; вартість матеріального збитку - 60 382,68 грн. ОСОБА_1 оплачено вартість експертного дослідження на суму 4 000,00 грн. (а.с. 16-27, 28)

Відповідно до п. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Так, згідно змісту Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ № 507/12-22 від 04.12.2022 року розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість на дату ДПТ становить 56 929,73 грн.

За даними Довідок АТ КБ «ПриватБанк» від 21.12.2022 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» сплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування на загальну суму 37 763,15 грн. за вирахуванням франшизи у розмірі 1 500,00 грн., що не заперечено сторонами даного спору. (а.с. 13, 14, 15)

Статтею 988 Цивільного кодексу України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 Цивільного кодексу України).

За правилами статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 Закону).

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (пункт 36.6 статті 36 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Так, судом встановлено, що правовідносини, які виникли між позивачем та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» не є деліктними, отже Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет, і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» страхового відшкодування у розмірі 17 666,58 грн., з огляду на наступне.

Виходячи з результатів аналізу вищезазначених норм, визначення розміру страхового відшкодування при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методики).

Так, судом встановлено, що відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» після отримання заяви про виплату страхового відшкодування на рахунок позивача ОСОБА_1 перераховано страхове відшкодування у розмірі 37 763,15 грн., тобто відповідачем ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснено перерахування на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 37 763,15 грн. за наявності ліміту відповідальності 100 000,00 грн., франшиза - 1 500,00 грн.

Разом з тим, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 287/463/15-ц, колегією суддів зауважено: «Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що страховик виплатив страхове відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 26 818,15 грн., відповідно, правовідносини між указаними особами припинилися, оскільки позивач та третя особа не погодилися на розмір відшкодування. Під час розгляду справи проведено експертизу, якою визначено дійсний розмір завданих збитків потерпілій особі, тому суди правильно взяли вказані висновки експертизи до уваги та оцінили їх у сукупності з іншими доказами.»

Таким чином, отримавши від страховика ПрАТ «СК «Альфа Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 37 763,15 грн., між страховиком та позивачем не було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування (пункт 36.2 статті 36 Закону), тому позивачем вимушено проведено автотоварознавчу експертизу.

При ухваленні даного рішення суд приймає до уваги Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ № 507/12-22 від 04.12.2022 року, відповідно до якого експертом визначено: вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Ніссан», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що сталось 12.09.2022 року, з вирахуванням ПДВ, - 56 929,73 грн., та вартість відновлювального ремонту станом на дату ДТП, яка складає 108 724,11 грн. (а.с. 16-27)

Разом з тим, страховиком ПрАТ «СК «Альфа Страхування» сплачено на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 37 763,15 грн., вирахувавши франшизу в сумі 1 500,00 грн.

Таким чином, суд визнає правомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь суми страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, (з вирахуванням франшизи) у розмірі 17 666,58 грн. (56 929,73 грн. - 1 500,00 грн. - 37 763,15 грн. = 17 666,58 грн.)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. (п. 56 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц)

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, а також ураховуючи межі позовних вимог, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача ОСОБА_1 із вимогою про відшкодування відповідачем ОСОБА_2 матеріальної шкоди, яка становить різницю між фактичним розміром шкоди, встановленої судом, і страховою виплатою, визначеною позивачем в розмірі 49 841,43 грн. (108 724,11 грн. - 55 429,73 грн. (37 763,15 грн.+17 666,58 грн.) = 53 294,38 грн.) задля повного відшкодування шкоди, завданої відповідачем ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась у зв`язку із порушенням відповідачем Правил дорожнього руху України, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, - оскільки матеріалами справи встановлено всі складові деліктного зобов`язання як щодо вартості матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, так і щодо суб`єкта правопорушення, відповідача по справі ОСОБА_2 , та причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та завданими позивачу матеріальними збитками.

Крім того, суд визнає обґрунтованим відшкодування відповідачами на користь позивача в рівних частках витрат, понесених позивачем під час проведення автотоварознавчого дослідження, в сумі 4 000,00 грн., тобто по 2 000,00 грн. з кожного.

В частині відшкодування моральної шкоди суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз`яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з`ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Відповідно до роз`яснень пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, судам слід мати на увазі, на осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.

З урахуванням вимог позивача в частині стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, яка завдана позивачу протиправними діями відповідача щодо здійснення дорожньо-транспортної пригоди, наслідком чого є пошкодження транспортного засобу позивача, та яка пов`язана з розладом нормального життя позивача, нервової напруги та переживань, витрати часу на відновлення порушеного права, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем має бути відшкодовано на користь позивача моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 3 000,00 грн.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи часткове задоволення позовних вимог майнового характеру, з відповідача ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір пропорційно долі задоволених вимог позивача у розмірі 267,29 грн., з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір пропорційно долі задоволених вимог позивача в частині матеріальної шкоди у розмірі 754,07 грн., в частині моральної шкоди у розмірі 322,08 грн., а всього - 1 076,15 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу витрати на проведення експертизи.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.»

Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду ОСОБА_1 та адвокат Конюшко Денис Борисович уклали Договір про надання правової допомоги № 18/11/22-ЮП/ІL від 18.11.2022 року, відповідно до умов якого Адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту необхідну правничу допомогу з метою захисту і представництва прав та законних інтересів замовника. (а.с. 33)

Відповідно до Акту виконаних робіт № 1 від 27.01.2023 року, підписаного сторонами Договору про надання правової допомоги № 18/11/22-ЮП/ІL від 18.11.2022 року, вартість послуг адвоката за надання юридичної консультації, вивчення документів, збирання доказів, підготовка та подання позовної заяви складає 12 000,00 грн. (а.с. 36)

Згідно квитанції від 21.11.2022 року ОСОБА_1 оплачено на користь адвоката Конюшко Д.Б. за послуги правничої допомоги 6 000,00 грн. (а.с. 37)

Проаналізувавши вищедосліджені докази, ураховуючи часткове задоволення позову, суд визнає доведеними витрати позивача на правничу допомогу згідно Договору про надання правової допомоги № 18/11/22-ЮП/ІL від 18.11.2022 року на суму 6 000,00 грн., яка є співмірною сумою щодо обсягу наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи, які підлягають відшкодуванню відповідачами в рівних частинах по 3 000,00 грн. з кожного на користь позивача у порядку розподілу судових витрат та відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 29, 395, 396, 625, 1166, 1167, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Альфа Страхування», ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «СК «Альфа Страхування» (Код , м. Київ, вул. Рибальська, б. 22) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 17 666,58 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 000,00 грн., судовий збір у розмірі 267,29 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., а всього на загальну суму 22 933 (двадцять дві тисячі дев`ятсот тридцять три) гривні 87 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду у розмірі 49 841,43 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 000,00 грн., судовий збір у розмірі 1 076,15 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., а всього на загальну суму 58 917 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот сімнадцять) гривень 58 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 08 червня 2023 року.

Суддя: В.І. Галаган