Справа № 740/1165/23
Провадження № 4-с/740/4/23
УХВАЛА

17 травня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Носилевській О.В., Павленко О.В.,

за участі стягувача ОСОБА_1 , боржника ОСОБА_2 та його представника адвоката Луєнка Ю.В., державного виконавця Кашлюк С.М.,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на рішення та дії державного виконавця Ніжинського відділу Державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кашлюк Світлани Михайлівни, стягувач ОСОБА_1 ,

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення та дії державного виконавця Ніжинського ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кашлюк С.М., вчинених у виконавчому провадженні №3222221 з примусового виконання виконавчого листа №АЕ-110, виданого Ніжинським міськрайонним судом 21 серпня 1995 року, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку щомісячно. Просить визнати неправомірними постанову державного виконавця від 04 вересня 2019 року про застосування до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить 55058,11 грн., та постанову від 03 лютого 2023 року про звернення стягнення на його доходи на виконання штрафу; неправомірними дії державного виконавця щодо надсилання в/ч за місцем його проходження військової служби постанови від 03 лютого 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату на виконання штрафу; зобов`язати державного виконавця усунути порушення його прав, які будуть встановлені судом за результатами розгляду скарги. Скарга обгрунтована тим, що про оскаржуванні рішення ОСОБА_2 дізнався 14 лютого 2023 року із повідомлення бухгалтерії в/ч за його місцем проходження військової служби, після чого він звернувся до державного виконавця і отримав копії вказаних постанов. В матеріалах виконавчого провадження наявний конверт із повідомленням про невручення рекомендованого поштового відправлення щодо постанови від 04 вересня 2019 року «…за закінченням терміну зберігання…». Копія постанови від 03 лютого 2023 року ним також не отримувалась. Скарга подається без пропуску встановленого законом процесуального строку, який має відраховуватись з 14 лютого 2023 року, тобто з моменту дізнання про порушення його прав. Нарахування та стягнення аліментів припинилось з дня досягнення дитиною повноліття-з 17 серпня 2008 року. Зокрема, сума заборгованості 130350,53 грн. була нарахована йому у зв`язку із виходом зі складу учасників ТОВ ПВКФ Сяйво, сукупний розмір нарахованої державним виконавцем заборгованості станом на 17 серпня 2008 року становив 135700,13 грн., що фактично складало як частку дивідендів у січні 2008 року та вартості частки у статутному капіталі у лютому 2008 року. Вказана сума ним не сплачувалась тривалий час через її оскарження в судовому порядку. Заборгованість за всі інші місяці, що передували 17 серпня 2008 року та станом на цю дату була погашена в повному обсязі у серпні 2008 року. У подальшому заборгованість, що виникла з одержаного ним доходу у січні та лютому 2008 року, частково сплачувалась і станом на 01 вересня 2019 року становила 110116,23 грн.. У грудні 2022 року заборгованість по аліментах погашена повністю. В оскаржуваній постанові від 04 вересня 2019 року відсутня вказівка на суму аліментних платежів за три роки, яку можна було б порівняти з сумою заборгованості у розмірі 110116,23 грн., вказана сума не перевищує навіть суму аліментного платежу за січень 2008 року у розмірі 130423,03 грн.. З даних підстав оскаржувана постанова від 04 вересня 2019 року є неправомірною, як наслідок і постанова від 03 лютого 2023 року про звернення стягнення на виконання штрафу, а враховуючи повноліття дитини, дії державного виконавця не слід оцінювати такими, що спрямовані на якнайкраще забезпечення її інтересів. Просить скаргу задовольнити.

У поясненнях від 31 березня 2023 року державний виконавець Кашлюк С.М. вимоги скарги не визнає з посиланням на те, що при стягненні аліментів на день повноліття дитини 17 серпня 2008 року заборгованість по них становила 135700,13 грн., за період з 18 серпня 2008 року по 01 вересня 2019 року (11,5 років) боржником ОСОБА_2 аліменти сплачувались нерегулярно, періодично по 50-200 грн. в місяць, з яких 54 місяці (4,5 роки) взагалі не сплачувалась. На звернення стягувача ОСОБА_4 від 29 серпня 2019 року щодо проведення розрахунку боргу по аліментах із винесенням постанови про накладення на боржника штрафу нею 03 вересня 2019 року проведений розрахунок заборгованості у розмірі 110116,23 грн. із винесенням 04 вересня 2019 року постанови про накладення на боржника штрафу в порядку ч.14 ст.71 Закону України Про виконавче провадження у розмірі 50% суми заборгованості, що склало 55058,11 грн.. Вказана постанова надіслана зокрема боржнику рекомендованим поштовим відправленням за останньою відомою адресою його проживання в АДРЕСА_1 , яке повернуте за закінченням строку зберігання. 110116,23 грн. (сума боргу)/130,58 грн.(середня сума аліментних платежів за останні повні 6 місяців 2008 року)=843,29 місяців, тобто 70,2 років, у зв`язку з чим сума боргу перевищує суму відповідних платежів за 3 роки. 20 червня 2022 року стало відомо про отримання боржником доходу у військовій частині, у зв`язку з чим була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату із її направленням для виконання до фінчастини в/ч в частині заборгованості по аліментах, а 03 лютого 2023 року для виконання в частині штрафу.

В судовому засіданні 13 квітня 2023 року ОСОБА_2 вимоги скарги підтримав, пояснивши, що про постанови державного виконавця дізнався у січні-лютому 2023 року при вирахуванні з його заробітку у в/ч, заборгованість по аліментах ним повністю сплачена. Розрахунок по штрафу державним виконавцем здійснений невірно. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником скаржника адвокатом Луєнко Ю.В..

Державний виконавець Кашлюк С.М. в судовому засіданні 13 квітня 2023 року вимоги скарги не визнала, пояснивши, що методики розрахунку не має, виплати враховані за 6 місяців перед повноліттям дитини, заборгованість по аліментах боржником погашена.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні 13 квітня 2023 року вимоги скарги вважала необгрунтованими, пояснивши, що заборгованість по аліментах виникла за 15 років, тобто було умисне ухилення боржника від аліментів.

Згідно заяви від 15 травня 2023 року представник скаржника адвокат Луєнко Ю.В. вимоги скарги підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності.

Відповідно до заяви від 12 травня 2023 року державний виконавець Кашлюк С.М. судовий розгляд просить проводити за її відсутності.

Інші заяви, клопотання учасників судового розгляду станом на 16 травня 2023 року відсутні.

Фіксування судового процесу 16 та 17 травня 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд при вирішенні скарги.

Предмет скарги ОСОБА_2 , як боржника зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосується накладення державним виконавцем штрафу на останнього у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів в порядку ч.14 ст.71 Закону України Про виконавче провадження, згідно якої за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

У постанові від 14 грудня 2021 року у справі №2610/27695/2012 (провадження №14-37цс21) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що скарга на постанову державного виконавця про накладення штрафу у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки така постанова не є постановою про накладення штрафу в розумінні ч.2 ст.63 Закону №1404-VIII, яка підлягає оскарженню до суду в порядку, визначеному ч.2 ст.74 цього Закону, тобто в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин скарга ОСОБА_2 підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено строк для звернення зі скаргою, зокрема скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Оскаржуваною постановою від 04 вересня 2019 року заступником начальника відділу Ніжинського МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Кашлюк С.М. у виконавчому провадженні №3222221 застосовано до ОСОБА_2 , як боржника по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку, стягнення у вигляді штрафу відповідно до п.3 ч.14 ст.71 Закону України Про виконавче провадження, на користь ОСОБА_1 у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить 55058,11 грн.. Згідно даної постанови борг на день повноліття дитини станом на 17 серпня 2008 року складає 135700,13 грн., станом на 01 вересня 2019 року за боржником наявні заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, що складає 110116,23 грн..

Згідно копії супровідного листа від 04 вересня 2019 року копія даної постанови надіслана ОСОБА_2 за адресою в АДРЕСА_1 . Даний лист із рекомендованим повідомленням не вручений, причина повернення-за закінченням встановленого строку зберігання.

Зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_2 згідно інформації Ніжинського МРВ ВДВС від 12 липня 2019 року в АДРЕСА_1 .

Оскаржуваною постановою від 03 лютого 2023 року заступником начальника відділу Ніжинського МРВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Кашлюк С.М. у виконавчому провадженні №3222221 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , які отримуються у в/ч, на виконання штрафу згідно постанови від 04 вересня 2019 року.

Докази належного сповіщення боржника про вказану постанову згідно копії супровідного листа від 03 лютого 2023 року суду не подані.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17-ц-норми ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

Повернення повістки про виклик до суду із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Вказані висновки суду касаційної інстанції враховуються судом за аналогією до спірних правовідносин щодо сповіщення державним виконавцем боржника про прийняте рішення.

Відомостей щодо належного повідомлення боржника ОСОБА_2 про прийняття постанов від 04 вересня 2019 року та 03 лютого 2023 року матеріали справи не містять, тобто строк для звернення зі скаргою в порядку ст.449 ЦПК України не пропущений, що у встановленому порядку не спростовано.

Згідно з ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України (ст.81 СК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

За правилами ст.74 Закону України Про виконавче провадження розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилось, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

Згідно зі ст.195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору-судом.

Згідно даних розрахунку заборгованості державного виконавця по аліментах у ВП №3222221 станом на 01 травня 2023 року (а.48),-сума аліментів, яка підлягає стягненню по виконавчому листу №АЕ-110 від 21 серпня 1995 року,-

за період з серпня 2005 року по серпень 2006 року-всього 3321,76 грн. (3321,76/12 місяців=276,81 (середній за місяць);

за період з серпня 2006 року по серпень 2007 року-всього 13413,55 грн. (13413,55/12=1117,79 (середній за місяць);

за період з серпня 2007 року по серпень 2008 року-всього 137697,88 грн. (137697,88/12=11474,82 (середній за місяць);-сума платежів до стягнення за вказані 3 роки (2005-2008) складає всього 154433,19 грн.;

заборгованість станом на 17 серпня 2008 року-135669,91 грн., станом на 04 вересня 2019 року-109886,01 грн..

При винесенні оскаржуваної постанови від 04 вересня 2019 року державний виконавець згідно поданих суду пояснень керувалась числовим виразом 130,58 грн., як середньої суми аліментних платежів за останні повні 6 місяців 2008 року, в судовому засіданні державний виконавець Кашлюк С.М. вказала про відсутність методик розрахунку, при цьому підстав неврахування у розрахунку аліментних платежів згідно розрахунку у розмірі 5349,60 грн. (за січень 2008 року), 130350,53 грн. (за лютий 2008 року) суду не подано, при цьому вказані платежі вирахуванні з дивідендів та частки статутного капіталу боржника, які є доходами і які становлять приріст майна боржника, і прямо не звільнені від цього Переліком видів доходів, що підлягають врахуванню під час визначення розміру аліментів.

З даних підстав обрахування державним виконавцем платежів за 3 роки та винесення постанови 04 вересня 2019 року не відповідає вимогам ч.14 ст.71 вищезазначеного Закону, оскільки фактично сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів на час винесення вказаної постанови (109886,01 грн.) не перевищує суму відповідних платежів за три роки (154433,19 грн.), що є підставою для визнання неправомірними постанов державного виконавця від 04 вересня 2019 року щодо накладення штрафу, та як наслідок і постанови на її виконання від 03 лютого 2023 року, у зв`язку з чим вимоги скарги в цій частині підлягають задоволенню, при цьому суд не має права зобов`язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, у зв`язку з чим інші вимоги скарги задоволенню не підлягають.

За таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.247, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову заступника начальника відділу Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Кашлюк Світлани Михайлівни від 04 вересня 2019 року про застосування до ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу у виконавчому провадженні №3222221.

Визнати неправомірною постанову заступника начальника відділу Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Кашлюк Світлани Михайлівни від 03 лютого 2023 року про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №3222221.

У задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя В.Олійник

Повний текст ухвали складений 19 травня 2023 року.