Справа № 464/6516/22
пр.№ 2/464/478/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 464/6516/22 за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 650,73 доларів США, покликаючись на неналежне виконання останніми взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 25 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву.

Відповідачам рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідачі у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається таким, яким вручено судове рішення. Відповідачі, також додатково повідомлялися через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, проте відзив на позов не подали, жодних заяв/клопотань ними не заявлено.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України).

У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст.553, 554 ЦК України).

Сихівський районний суд м.Львова рішенням від 19 червня 2009 року по справі № 2-1046/2009 установив, що 16 вересня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі ЛФ ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 318-р на суму 5 000,00 доларів США з кінцевим терміном погашення з 16 вересня 2008 року по 15 вересня 2010 року із сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 25 % річних. Для забезпечення виконання вказаного договору між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі ЛФ ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договори поруки від 16 вересня 2008 року.

У результаті невиконання відповідачами умов укладених договорів стягнуто станом на 17 березня 2009 року заборгованість перед банком у розмірі 5 018,58 доларів США та 772,70 грн: 4 791,67 доларів США заборгованість по поверненню кредиту, 226,91 доларів США - заборгованість по сплаті процентів, 522,91 грн пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 249,79 грн пеня за несвоєчасну сплату відсотків.

За вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи із приписів ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При вирішенні даного спору суд бере до уваги висновки, викладені у постановах Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц, 08 вересня 2021 року у справі № 569/17667/19, від 22 грудня 2021 року у справі № 325/678/18 наступного змісту.

Якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі ст.1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Указані правовідносини та зобов`язання (з підстав ст.625 ЦК України) продовжують існувати в силу закону, а не договору, тоді як договірні зобов`язання є припиненими. Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст.625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Зобов`язання поручителя сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, а відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених ст.625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до повного та фактичного виконання грошового зобов`язання (постанова Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 910/3077/20).

За розрахунком позивача сума заборгованості за кредитом становить 4 376,58 доларів США, а 3% річних від простроченої суми становить 650,73 доларів США за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року.

Відповідачами наведений розрахунок не заперечено та не спростовано, а тому такий береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

З урахуванням взятих на себе відповідачами зобов`язань доводи позивача щодо стягнення з відповідачів 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання у солідарному порядку (ст.543 ЦК України) є підставними та позов підлягає до задоволення. Порушене відповідачами цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. За відсутності відзиву відповідачів суд вирішив справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідачів слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати у розмірі 2 481 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 650,73 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УКРГАЗБАНК» по 827 грн судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «УКРГАЗБАНК», , м. Київ, вул. Єреванська, 1

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання не відоме, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2

відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3

Повне рішення суду складено 19 квітня 2023 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна