"07" червня 2023 р. Справа № 363/3046/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи питання про видачу судового наказу за заявою ОСОБА_1 за вимогою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

7 червня 2023 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі заробітку (доходу) боржника та допустити негайне виконання наказу в межах сплати платежу за один місяць.

Згідно частини першої статті 160 ЦПК, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно пунктів 4,5 частини другої статті 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 163 України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставин якими заявник обґрунтовує позовні вимоги.

Статтею 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Вказана норма застосовується під час вирішення питання щодо визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з заявницею та знаходиться на її утриманні.

Крім цього, як передбачено частиною другою статті 169 ЦПК України, одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, проте до заяви ОСОБА_1 , про видачу судового наказу, долучено лише її копію, без доданих до неї документів для боржника.

Таким чином, заяву подано без додержання вимог, що перешкоджає видати судовий наказ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Частиною другою статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 165, 166 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач