Справа №522/8096/23
Провадження № 2/522/4188/23
УХВАЛА

про роз`єднання позовних вимог

18.05.2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шестакова Я.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25.04.2023 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просить: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 ; визначити місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 .

В порядку ч. 8 ст. ст. 187 ЦПК України судом отримані відомості щодо місця проживання відповідача.

Ухвалою суду від 27.04.2023 року цивільну справу було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

17.05.2023 року на адресу суду надійшла заява на виконання ухвали від 27.04.2023 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Частиною 6 ст. 188 ЦПК України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.

Заявлені позивачем вимоги не є однорідними чи похідними одна від одної, тобто, вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей не залежить від вирішення одна від одної.

Крім того, розгляд позовних вимог про визначення місця проживання дітей передбачається в порядку загального позовного провадження, а розірвання шлюбу в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність роз`єднання позовних вимог, заявлених ОСОБА_1 у самостійні провадження, виділивши з даної справи вимоги про розірвання шлюбу, оскільки їх сумісний розгляд ускладнить вирішення справи.

Керуючись ст. 2,4,11,13, 188, 353 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

Роз`єднати поєднані в одному провадженні позовні вимоги за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Залишити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини - єдиний унікальний № 522/8096/23.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для реєстрації та присвоєння окремого унікального номеру.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Шестакова