Дата документу 18.04.2023 Справа № 336/3621/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/3621/21 Головуючий у суді першої інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження № 22-ц/807/524/23
У Х В А Л А

18 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.

суддів Крилової О.В.

Кухаря С.В.

під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2022 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 січня 2023 року у цій справі залишено без руху. Надано скаржниці строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 3405 грн зі сплатою на вказані реквізити.

Копію зазначеної ухвали направлено на адресу ОСОБА_1 , зазначену в апеляційній скарзі. рекомендованим поштовим відправленням, яке 21 лютого 2023 року повернулось до Запорізького апеляційного суду з поміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 236).

Супровідним листом від 21 лютого 2023 року для можливості реалізації права на апеляційне оскарження, на адресу ОСОБА_1 повторно направлено копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 02 січня 2023 року, яке також повернулось із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 242, 247).

Таким чином, вказані вимоги ухвали до теперішнього часу у визначений судом термін не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України", заява № 18986/06).

Відповідно до п.п. 6,7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники процесу зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що вимоги, зазначені в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 02 січня 2023 року не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто, відповідно до положень ч. 3 ст. 185, ст.357 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути скаржнику.

Керуючись ч. 3 ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 жовтня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», про стягнення заборгованості за кредитним договором - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: