Справа № 758/4671/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К. С.,

учасників справи:

представника позивач - Чубар Ю. П. ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів у якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як спадкоємців після смерті боржника ОСОБА_5 , заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 серпня 2012 року у розмірі 7996,34 грн та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між банком та ОСОБА_5 (позичальник) укладено кредитним договір 09 серпня 2012 року № б/н. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у вигляді кредитного ліміту. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. 25 серпня 2020 року Чотирнадцятою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після його смерті за претензією банку до спадкоємців боржника від 21 липня 2020 року, де окрім цього, просить повідомити про спадкоємців. 25 серпня 2020 року нотаріальною конторою повідомлено банк про відсутність заява про прийняття спадщини від спадкоємців ОСОБА_6 09 березня 2021 року банком направлено листи-претензії до відповідачів як спадкоємців після смерті позичальника, однак жодних дій щодо виконання зобов`язань померлого боржника перед банком із сторони спадкоємців не було вчинено. Оскільки заборгованість за кредитним договором не сплачено, зобов`язання не виконанні просить позов у відповідності до ст. ст. 1281, 1282 ЦК України задовольнити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішити питання судових витрат.

Відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив, який мітить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що відповідачем визнається сума боргу померлого перед банком. Відповідачі є спадкоємцями, які проживали разом із спадкодавцем на момент смерті, а відтак прийняли спадщину фактично. Попри те, кредитор спадкоємця (банк) не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, а тому кредитор позбавлений права такої вимоги. ОСОБА_5 помер у 2016 році. Позивач звернувся із претензією до нотаріальної контори 21 липня 2020 року, а відтак банку було відомо про смерть позичальника на момент такого направлення претензії. Відповідь про заведення спадкової справи та про відсутність заява спадкоємців на прийняття спадщини направлено позивачу у 01 вересня 2020 року. В подальшому, 09 березня 2021 року банк сформував листи-вимогами до спадкоємців (відповідачів у справі). Отже, банком пропущено строки встановлені ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України є підставою для відмови у позові. У зв`язку із наведеним, просить у позові відмовити.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позов, яка містить наступні пояснення. 03 лютого 2020 року банком додано до банківської клієнтської бази знімок свідоцтва про смерть ОСОБА_5 12 березня 2020 року внесено кошти на банківський рахунок померлого у сумі 118405,34 грн, а залишок після операції у сумі 7996,34 грн. Відповідачі фактично прийняли спадщину, адже на момент смерті ОСОБА_5 проживали із ним, що також не заперечують самі відповідачі. Будь-якої інформації із нотаріальної контори щодо прийняття спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , банком не отримано адже такі відомості становлять банківську таємницю. 21 липня 2020 року, 25 серпня 2020 року претензії були направлені до нотаріальної контори та отримані відповіді на них з яких убачається відсутність подання заяв спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 09 березня 2021 року дві претензії було направлено банком відповідачам, як таким що фактично прийняли спадщину, адже вони не подали заяв про відмову від спадщини відповідності до ст. 1270 ЦК України, однак жодної відповіді не було отримано. Вартість спадкового майна повинні довести спадкоємці, а не позивач. Строк звернення із позовом до суду подано з додержанням строку передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України та строк позовної давності у відповідності до ст. 256 та умов кредитного договору не сплив, а відтак позов підлягає до задоволення.

Відповідачем ОСОБА_2 не подано відзив на позов, який би містив заперечення на позов.

30 червня 2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просить такий задовольнити з підстав викладених у заява по суті, що містяться у справі. Додатково у суді повідомив, що про спадкоємців після смерті боржника дізнався у цьому судовому засіданні із матеріалів спадкової справи, які витребовувались судом, а відтак строк передбачений ст. 1281 ЦК України на пред`явлення права вимоги до таких осіб не минув, а тому позов підлягає до задоволення.

У судове засідання відповідачі не з`явились, хоча повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. Суд, з урахування поданого відповідачем ОСОБА_3 відзиву на позов, вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, 09 серпня 2012 року ОСОБА_5 , звернувся з письмовою анкетою-заявою (б/н) до АТ КБ «Приватбанк» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Згідно з вказаної анкети-заяви, відповідач надав згоду, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становлять договір банківського обслуговування. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті Банку. Будь-які інші дані про вид кредитної картки, бажаний кредитний ліміт, розмір відсоткової ставки, умови нарахування пені, штрафів чи комісії відсутні.

Разом із тим, у матеріалах справи містяться витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», заява про приєднання до Умов та Правила надання банківських послуг в Приватбанку.

Згідно з довідки позивача відповідачу надано за вищевказаним кредитним договором кредитні картки: № НОМЕР_1 , тип картки «Універсальна» із терміном дії до 03/16; № НОМЕР_2 , тип картки «Універсальна» із терміном дії до 08/16; № НОМЕР_3 , тип картки «Універсальна Gold» із терміном дії до 01/18.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 оформленої на відповідача кредитний ліміт було встановлено у розмірі 8300,00 грн станом на 16.04.2014, зміна кредитного ліміту відбулась 07.12.2016 із відміткою - зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн.

Згідно з розрахунку заборгованості, який міститься у матеріалах справи, заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором становить у розмірі 7996,34 грн, що є заборгованістю за тілом кредиту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть від 20.07.2016 № НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Із матеріалів справ установлено, що 03 лютого 2020 року АТ КБ «Приватбанк» внесено у єдину клієнтську базу копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , що підтверджено відповідним витягом, який міститься у справі. На думку представника позивача дана обставина підтверджує, що саме 03.02.2020 банк дізнався про смерть боржника.

Надалі, 25 серпня 2020 року Чотирнадцятою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 455/20 згідно з претензії АТ КБ «Приватбанк» від 21 липня 2020 року № SAMDNWFC1 у порядку ст. 1281 ЦК України /а.с.1 спадкової справи/.

25 серпня 2020 року нотаріальною конторою повідомлено АТ КБ «Приватбанк», що спадкоємці померлого ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися. АТ КБ «Приватбанк» пропустив строк у шість місяців, установлений ст. 1270 ЦК України /а.с. 8/. Лист отримано банком 01 вересня 2020 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд установив, що позичальник/спадкодавець ОСОБА_5 був зареєстрованим та проживав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта померлого наявного у матеріалах справи.

Окрім цього, позивачем подано до позовної заяви копії паспортів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який 04.02.2019 завірений працівником банку та ОСОБА_2 , з відмітками про зареєстроване місце проживання таких за адресою - АДРЕСА_1 .

Також дані обставини підтверджено інформаціями про зареєстроване місце проживання осіб від 30.06.2022, що наявні у матеріалах справи, де вказано, що з 21 листопада 1989 року зареєстрована ОСОБА_3 та з 03 серпня 1999 року ОСОБА_2 .

Таким чином суд повторно відмічає, що спадкоємцями боржника ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Отже, з моменту отримання відповіді від нотаріальної контори 01.09.2020, АТ КБ «ПриватБанк» не було позбавлене можливості встановити у розумні строки спадкоємців боржника, розуміючи, що строки для прийняття спадщини закінчились 20 лютого 2017 року і що спадкове майно може бути успадковане спадкоємцями боржника у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України без звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, з вимогою кредитодавця (лист-претензія), позивач звернувся до спадкоємців у березні 2021 року, тобто понад 4 роки після вступу останніх у спадщину.

Крім того, причин, які перешкоджали позивачу раніше 25.08.2020 (дата реєстрації вихідного листа-претензії нотаріальною конторою від 21.07.2020) встановити спадкоємців боржника, позивач не вказує ні в позовній заяві, ні в відповіді на відзив відповідача, а лише подав дані про те, що копія свідоцтва про смерть боржника внесена у єдину клієнтську базу 03 лютого 2020 року та таке внесення відомостей не підтверджує момент коли банк дізнався про відкриття спадщини, адже будь-яких доказів отримання банком свідоцтва про смерть боржника саме у цей день з подальшим внесенням такого до відповідної бази, суду не подано.

Позивач наводить аргументи про те що строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, який передбачений ст. 1281 ЦК України не пропущений, а відтак і строк позовної давності дотриманий та обчислюється після закінчення строку дії кредитної картки, оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини та відповідно до умов договору збільшений до 50 років ( п. 1.7.31).

Натомість відповідач ОСОБА_3 стверджує що строк передбачений ст. 1281 ЦК України банком пропущений та є підставою для відмови у позові, а щодо строку позовної давності то такою жодних клопотань про його застосування до спірних правовідносин не заявлено перед судом.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність».

Так, ч. 4 ст. 1281 ЦК України визначено наслідок пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені ст. 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року (справа № 522/407/15-ц).

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Сплив визначених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань (ч.4 ст.1281 ЦК України).

Суд установив, що банк отримав відповідь від нотаріальної контори про відсутність заяв від спадкоємців про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено вхідних штампом банку на відповідному листі.

Будь-яких заходів щодо забезпечення доказів про осіб, які були зареєстровані за місцем проживання спадкодавця на день відкриття спадщини та звернення до цих осіб, які вважаються такими, що прийняли спадщину в розумінні ч.3 ст.1268 ЦК України банком не вживались. Попри те, суд установив, що банк отримав копії паспортів відповідачів із відмітками про зареєстроване їх місце проживання, які є аналогічними зареєстрованому місцю проживанню померлого ОСОБА_5

09 березня 2021 року банк сформував листи-претензії до спадкоємців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вих. № SAMDNWFC1. Такі листи відправлені відповідачам 24 березня 2021 року, що підтверджено фіскальними чеками, які містяться у матеріалах справи.

Отже, суд прийшов до переконання про те, що банком пропущено шестимісячний строк звернення до спадкоємців із вимогами, який передбачений ст. 1281 ЦК України, адже такий закінчився 01 березня 2021 року, а листи-претензії направлені 24 березня 2021 року, тобто поза межами установленого строку, а відтак банк був позбавлений права звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Суд не надає оцінку аргументам позивача про дотримання строку позовної давності передбаченого ст. 256 ЦК України та продовження такого до 50 років умовами договору, адже стороною відповідача не заявлено клопотання про застосування такого строку до спірних правовідносин, а відтак дане питання не розглядається судом.

Суд критично оцінює доводи представника позивача про те, що про осіб, які є спадкоємцями після смерті позичальника дізналися лише у судовому засіданні, ознайомившись із спадковою справою № 455/2020, а відтак вважають що позовні вимоги пред`явлено до належних відповідачів у межах встановлених строків, адже спадкова справа не містить заяв спадкоємців про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та заведена саме за претензією кредитора - АТ КБ «Приватбанк».

Всі інші аргументи сторони позивача наведені у позовній заяві та відповіді на відзив суд надав оцінку, аналізуючи у сукупності докази, які містяться у матеріалах справи, однак вони не знайшли свого підтвердження у суді.

Враховуючи наведене вище суд прийшов до переконання про те, що оскільки строк пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємців, передбачений ст. 1281 ЦК України минув, а відтак банк втратив право пред`явлення вимоги, а тому у позові необхідно відмовити повністю.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи таким чином, понесений позивачем судовий збір необхідно покласти на останнього.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у позові Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Судовий збір при зверненні до суду із позовом сплачений Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» - покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження - місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок № 50, ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 11 квітня 2023 року.

Суддя О. І. Якимець