Справа № 740/6887/21
Провадження № 6/740/38/23
УХВАЛА

17 серпня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Гусєвої Я. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Раздобрєєвої Оксани Валентинівни, боржник ОСОБА_1 , заінтересована сторона стягувач Акціонерне товариство «Сенс Банк», про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

установив:

16.08.2023 державний виконавець Раздобрєєва О. В. звернулася до суду з указаним поданням, в якому просила встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України до погашення боргу в повному обсязі.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Ніжинському ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у державного виконавця відділу Раздобрєєвої О. В. перебуває на виконанні зведене виконавче провадження АСВП № 71598093 з виконання: наказу № 910/19008/16 від 01.11.2016, виданого Господарським судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 1 909 468,88 грн (АСВП № 65765547); судового наказу № 2-н/740/847/21 від 14.12.2021, виданого Ніжинським міськрайонний судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 227 грн (АСВП № 68546116); постанови ГАБІ № 579002 від 08.08.2022, виданої Ніжинським районним відділом поліції про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 6800 грн (АСВП № 70118365); постанови ЕАР 6019818 від 13.10.2022, виданої УПП в Житомирській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 680,00 грн. (АСВП № 70852770); виконавчого листа № 620/9936/21 від 14.02.2023, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Чернігівській області у сумі 36 433,08 грн (АСВП №71281290); виконавчого листа № 620/9936/21 від 14.02.2023, виданого Чернігівським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Чернігівській області у сумі 428 485,00 грн (АСВП № 71439968); постанови № БАБ 568471 від 22.03.2023, виданої УПП у Волинській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави у сумі 2380,00 грн (АСВП № 71589824).

10.06.2021 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та за вихідним № 31002 направлено боржнику для виконання та стягувачу до відома, що підтверджується квитанцією ПАТ «УКРПОШТА», відправлення № 017.

Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем установлено, що відомості про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні.

10.06.2021 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника та направлено до банків-учасників обміну для виконання.

Відповідно до відповіді з ДФС України та ФПУ України боржник офіційно не працевлаштований, пенсію не отримує, має відкриті рахунки в банківських установах: АТ КБ «Приватбанк», АТ «Укрсиббанк». Кошти на рахунках відсутні.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за боржником нерухоме майно не зареєстровано. 21.12.2020 державним виконавцем внесено запис про арешт нерухомого майна боржника за № 39828580.

Згідно з відповіддю Державної прикордонної служби України № 170755642 від 04.08.2023, ОСОБА_1 перетинає кордон, користуючись закордонним паспортом НОМЕР_2 ; остання дата перетину кордону 08.03.2023.

Боржник самостійно не вчиняє жодних дій на виконання рішення суду. Наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Перевіривши отримані матеріали, суд дійшов таких висновків.

Статтею 441 ЦПК України встановлено, що т имчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 1 4 цієї статті).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Проте, з матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення суду. Також не надано доказів отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту за відомою адресою боржника, викликів до державного виконавця. Державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови (висновок ВС/КЦС № 554/13475/15-ц від 31.07.2019). Крім того, не здійснено заходів щодо виходу державним виконавцем за місцем проживання боржника.

За твердженням державного виконавця, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та за вихідним № 31002 направлена боржнику для виконання та стягувачу до відома, що підтверджується квитанцією ПАТ «УКРПОШТА», відправлення № 017, однак при перевірці статусу відстеження відправлення за вказаним номером не виявилося за можливе, оскільки «дані про відправлення за номером 017 на цей час відсутні, тому що не зареєстровані в системі».

За таких обставин, державний виконавець передчасно звернувся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду обмеження боржника у його конституційному праві праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі, або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно зі ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Ураховуючи, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними/приватними виконавцями всіх інших можливих заходів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця у зв`язку із його передчасністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст. 260-261, 441 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні подання державного виконавця Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Раздобрєєвої Оксани Валентинівни, боржник ОСОБА_1 , заінтересована сторона стягувач Акціонерне товариство «Сенс Банк», про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя І. М. Шевченко