справа № 208/338/23
№ провадження 2/208/504/23
03 травня 2023 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді Івченко Т.П.,
секретар судового засідання Водоп`янова Ю.Д.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ»«про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортній пригоді, стягнення пені, та трьох відсотків річних», -
1.Стислий виклад позовних вимог.
У січні 2023 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач ОСОБА_1 , враховуючи порушення відповідачем строку виплати страхового відшкодування і несвоєчасного реагування на вимоги позивача просить:
- суму основного боргу 56 395 грн. 53 коп.;
- пені 1 390 грн. 57 коп.;
- 3% річних 83 грн. 43 коп.;
- інфляційних витрат 229 грн. 21 коп.
2.Покласти на відповідача:
- судові витрати у сумі 1 073 грн. 60 коп.;
- витрати на проведення оцінки вартості КТЗ автомобіля Peugeot 2008 2 900 грн. 00 коп..
2. Позиція позивача.
В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачем зазначено наступне.
12 вересня 2022 року у м. Кам`янське на проспекті Т. Шевченко сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Peugeot 2008 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, ОСОБА_1 , та транспортний засіб Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .
У результаті даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у ДТП згідно з постанови по справі № 208/4891/22 від 06.10.2022 року є ОСОБА_2 .
На час ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника транспортного засобу Toyota Camry державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» (поліс № АР/2922710 від 20.06.2022 року).
12.09.2022 року керуючись статтею 33.1.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу, та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Акціонерне товариство «Страхова компанія «МЕГА¬ГАРАНТ» було належним чином (по телефону) повідомлено про ДТП 12.09.2022р.
13.09.2022 року для отримання страхового відшкодування позивачем за запитом Акціонерному товаристві «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» були надіслані для заповнення документи (повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, схема дорожньої-транспортної-пригоди, заява про страхове відшкодування).
Документи позивачем, ОСОБА_1 були заповнені, фото з місця ДТП, фото пошкодженого транспортного засобу Peugeot 2008 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, ОСОБА_1 , посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, паспорт та ідентифікаційний код були відправлені належним чином до Акціонерного товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» за посиланням, яке було надане страховою компанією, через CMC повідомлення, на телефонний номер Позивача - ОСОБА_1 НОМЕР_3 .
Також, 06.10.2022 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська було розглянуто справу № 208/4891/22 про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №011188 від 12.09.2022 року, винесено постанову, ОСОБА_2 визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого cт. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень.
Копію постанови було направлено до Акціонерного товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ», та МТСБУ.
У відповідності до пункту 34.2, та пункту 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:
Протягом 10 робота днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Після спливу 10 днів незалежна експертиза ні Страховиком ні МТСБУ не була назначена. Позивач, електронним листом від 24.09.2022 року повідомив МТСБУ, та Акціонерне товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ», про дату, та місце проведення самостійної незалежної експертизи, а саме: 28.09.22 в АДРЕСА_1 .
Таким чином, позивачем самостійно, після спливу терміну зазначеному в Законі України «Про страхове відшкодування» - 10 днів з моменту ДТП, 28.09.22 був укладений договір № 231-22 від 28.09.2022 року про надання оціночних, інформаційних послу з ФОП ОСОБА_3 : на проведення оцінки вартості КТЗ автомобіля Peugeot 2008 державний номерний знак НОМЕР_1 , та визначити вартість відновлювального ремонту і матеріального збитку на дату огляду 28.09.2022 року , без ПДВ. Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 232/21 від 22.03.2021 року, дійсний до 22.03.2024 року. Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 48 від 14.04.2018 року. Вартість послуг незалежного експерта ФОП ОСОБА_3 склала - 2 900,00грн. без ПДВ.
Згідно звіту № 231-22 Про оцінку транспортного засобу, розрахована вартість матеріального збитку Peuseot 2008 державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 без ВТВ склала 56 395,53 грн. без ПДВ.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентні виплати), або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентні виплати).
Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів, з дня отримання заяви про страхове відшкодування: - у разі визначення ним вимог заявника обґрунтованими - приймає рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентні виплати), та виплатити його.
Крім того, у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі не здійснення виплати, страхувальник може подати скаргу на СК до МТСБУ та до Національного банку України.
Скарги позивачем були подані, та отримано відповіді від офіційних органів (відповіді додано до позовної заяви).
Згідно з положенням частини першої статті 4 ЦПК України колена особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового, або майнового права, та інтересу. Способами захисту цивільних прав, та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків, та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно із статті 22 Цивільного Кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення цивільного права, має право на їх відшкодування.
1. Втрати, яких особа зазнала у зв язку зі знищенням, або пошкодженням речі, а також витрат, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
2. Доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, як би її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором! або законом не передбачено відшкодування у меншому, або більшому розмірі
Відповідно до пункту 36.5. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотка від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).
Розрахунок пені розраховується по формулі:
Пеня = С*2 НБУ*Д:365:100 де,
С - сума заборгованості за період;
2 НБУ - подвійна облікова ставка НБУ в день 50:365дней- 0,1369863,
Д - кількість днів прострочки
3 13.12.2022 року по 31.12.22 року - 18 днів прострочки, розрахунок суми пені, за кожен день прострочки:
56 395,53 *0,1369863*18:100 =1 390,57грн.
враховуючи ці дані, пеня складає: 1 390,57грн.
В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
3% річних, що підлягають до стягнення за період з 13.12.2022 року до
31.12.2022 року становлять: 83,43 грн.
Розрахунок 3-х % річних дорівнює: 56 395,53*3%:365*18 = 83,43грн.
Щодо нарахування інфляційних втрат,
Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань встановлено, що згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур`єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17,18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
З урахуванням викладеного інфляційне збільшення сулі и боргу за 18 днів дорівнює: 56 624,74 грн.
Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування крім наслідків, передбачених договором, страховик, прострочив виконання чергового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхових виплат з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від потрібної суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом (стаття 26, частини другої статті 625 Цивільного Кодексу України).
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного Кодексу України, пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського Кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими, та самостійними видами юридичної відповідальності. (.Інформаційний лист ВГСУ від 13.07.2012 № 01-06/908/2012 Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 № 01-06/249 Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів").
3.Позиція відповідача.
Відповідач Акціонерне товариство «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ»., про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки представника суду не повідомлено, судова повістка - виклик направлена відповідачу на адресу відповідача а також на електронну адресу, і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними. Відзив відповідач на позов не подав. Заяв та клопотань про проведення розгляду за його відсутності не подавав. Причину своєї неявки суду не повідомив.
4.Заяви, клопотання, процесуальні питання.
16 січня 2023 року ОСОБА_1 подала даний позов до провадження суду.
20 січня 2023 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.
03 травня 2023 року від позивача надійшла письмова заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі, та ухвалення заочного рішення у справі.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
5.Фактичні обставини встановлені судом.
Постановою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року у справі № 208/4891/22 за наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої: АДРЕСА_2 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 011188 від 12.09.2022 року, 12.09.2022 року о 17:30 годин в м. Кам`янське пр. Т. Шевченко, 6 гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Toyota Camry НОМЕР_2 при виїзді на перехрестя вул.. Г. Романової та пр. Т. Шевченко не надала переваги в русі автомобілю Peugeot 2008 НОМЕР_1 , який наближався з правого боку під керуванням гр.. ОСОБА_1 по пр. Т. Шевченко та скоїла з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_2 надала суду письмову заяву, в якій провину у скоєнні правопорушення визнала повністю, просила суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_1 надала заяву, в якій прохала ОСОБА_2 суворо не карати, справу розглянути без фіксації.
За наслідком чого, постановою судді, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу: АДРЕСА_2 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Постанова набрала законної сили 17 жовтня 2022 року, що підтверджено копією постанови (а.с. 34, 35).

Про настання страхового випадку дорожньо-транспортну пригоду яка мала місце 12 вересня 2022 року, Акціонерне товариство «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ» повідомлено позивачем в порядку передбаченому Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шляхом надіслання всіх витребуваних документів станом на 13 вересня 2022 року.

28.09.22 був укладений договір № 231-22 від 28.09.2022 року про надання оціночних, інформаційних послу з ФОП ОСОБА_3 : на проведення оцінки вартості КТЗ автомобіля Peugeot 2008 державний номерний знак НОМЕР_1 , та визначити вартість відновлювального ремонту і матеріального збитку на дату огляду 28.09.2022 року , без ПДВ. Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 232/21 від 22.03.2021 року, дійсний до 22.03.2024 року. Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 48 від 14.04.2018 року. Вартість послуг незалежного експерта ФОП ОСОБА_3 склала - 2 900,00грн. без ПДВ.

Згідно звіту № 231-22 Про оцінку транспортного засобу, розрахована вартість матеріального збитку Peugeot 2008 державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 без ВТВ склала 56 395,53 грн. без ПДВ (а.с. 9-31).

6.Норми права.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Частиною 2 статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом указаної норми, за загальним правилом, шкода підлягає відшкодуванню, по-перше, в повному обсязі, по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала.

Проте, крім загального правила, є спеціальні, передбачені законом. Одним із таких спеціальних правил є норми про страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій(страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) і доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема,Закон № 1961-IV.

Згідно зі статтею 999 ЦК України до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон № 1961-IV, яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IVобов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 указаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1статті 22 Закону№ 1961-IV).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20).

У Законі № 1961-IV наголошено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто цей Закон спрямований насамперед на захист прав осіб, потерпілих внаслідок ДТП, при цьому також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоди не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески (стаття 3 Закону).

Тобто положення цього Закону спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована відповідальність винної особи. А тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

При цьому слід мати на увазі, що відповідно до положень статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою-п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

ЦК України також передбачає, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї, і особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частини друга, четверта статті 14 ЦК України).

Положення зазначених норм права свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи прав інших осіб, у спосіб, передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки.

7.Висновки і мотиви.

Факт події, та настання страхового випадку встановлено на підставі Постанови судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року у справі № 208/4891/22, яка набрала законної сили 17 жовтня 2022 року, що підтверджено копією постанови (а.с. 34, 35).

Розмір шкоди завданої позивачу, підтверджено належними і допустимими доказами, актом огляду транспортного засобу, звітом № 231-22, які не спростовані з боку відповідача, а тому є доведеними під час судового розгляду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо застосування законодавства про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема у постановах: від 05 червня 2018 року (справа № 910/7449/17, провадження № 12-104гс18); від 04 липня 2018 року (справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18); від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18); від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к, провадження № 13-24кс19); від 11 грудня 2019 року (справа № 465/4287/15, провадження № 14-406цс19).

У постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21), Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням відповідних мотивів та з огляду на те, що у постановах від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) та від 03 жовтня 2018 року (справа № 760/15471/15-ц, провадження № 14-316цс18) не висловлювалося правової позиції щодо відповідальної особи за спричинення шкоди за наслідками ДТП у випадку ліквідації страхової компанії, виключення її зі складу МТСБУ або позбавлення ліцензії тощо, вказала, що підстав для відступу від таких правових висновків шляхом їх уточнення немає (пункт 59). Крім того, у пунктах 136, 137 указаної постанови зазначено, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц(провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20)).

Вирішуючи питання щодо особи, зобов`язаної відшкодувати шкоду у випадку, якщо страхова компанія позбавлена ліцензії, виключена з МТСБУ, перебуває в стані припинення, банкрутства, фактично не здійснює діяльності, суд виходить з наступного.

Правовідносини страховика та МТСБУ врегульовано розділом IV Закону № 1961-IVта Ліцензійними умовами провадження страхової діяльності, затвердженими розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 40 від 28 серпня 2003 року (далі - Ліцензійні умови).

Статтею 39 Закону № 1961-IV передбачено, що МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За положеннями цієї норми МТСБУ є самоврядною організацією її засновників (членів) та гарантом відшкодування шкоди, яка має завдання щодо: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; управління централізованими страховими резервними фондами, що створюються при МТСБУ для забезпечення виконання покладених на нього функцій; забезпечення членства України в міжнародній системі автомобільного страхування «Зелена картка» та виконання загальновизнаних зобов`язань перед уповноваженими організаціями інших країн - членів цієї системи; збирання необхідної інформації про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності для узагальнення та внесення пропозицій щодо удосконалення механізму здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; співробітництво з уповноваженими організаціями інших країн у галузі страхування цивільно-правової відповідальності, координація обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників та/або водіїв транспортних засобів - нерезидентів у разі в`їзду їх на територію України та власників та/або водіїв транспортних засобів - резидентів - у разі їх виїзду за межі України; співробітництво з органами Міністерства внутрішніх справ України та іншими органами державної влади з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; розробка зразків страхових полісів і договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що затверджуються уповноваженим органом; надання страховикам інформації щодо страхових випадків стосовно конкретних страхувальників (частина друга статті 39 цього Закону).

Визначення страхування закріплено у статті 1 Закону України «Про страхування».

Здійснення страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів може відбуватись лише за умови членства страхової компанії у МТСБУ та наявності ліцензії на її здійснення, виданої відповідно до законодавства.

Так, відповідно до пункту 49.1статті 49 Закону № 1961-IVобов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який має ліцензію на здійснення даного виду страхування та є членом МТСБУ. У разі припинення страховиком членства в МТСБУ уповноважений орган зобов`язаний зупинити дію ліцензії.

Ліцензування страхової діяльності з боку держави має на меті не тільки гарантування законності такої діяльності та її підконтрольності, а й забезпечення відшкодування шкоди за рахунок забезпечення, яке виникає на підставі договору страхування, зокрема договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності володільців транспортних заходів, укладеного відповідно до Закону № 1961-IV та в порядку і на підставах, визначених цим Законом.

Наявність статусу члена МТСБУ надає можливість страховій компанії як юридичній особі здійснювати страхову діяльність, яка насамперед полягає у взятті на себе відповідальності за іншу особу за спричинену шкоду за наслідками ДТП.

Страховики можуть входити до складу МТСБУ як асоційовані та повні його члени, які мають лише право на укладення договорів міжнародного страхування (стаття 50 Закону № 1961-IV).

Припинення членства та виключення із членів врегульовано положеннями статті 52 Закону № 1961-IV.

Зокрема, пунктом 52.1 статті 52 передбачено, що членство страховика в МТСБУ припиняється в разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ.

Пунктом 52.2 статті 52 встановлено, що виключення страховика із членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ здійснюється рішенням загальних зборів членів МТСБУ за поданням дирекції МТСБУ з таких підстав: а) подання страховиком заяви про припинення членства в МТСБУ або позбавлення статусу повного члена МТСБУ; б) відсутність у страховика ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності або її анулювання; в) припинення дії договору про співпрацю між МТСБУ та страховиком - членом МТСБУ згідно із законодавством; г) виключення страховика - члена МТСБУ з Державного реєстру страховиків (перестраховиків); ґ) неплатоспроможність (банкрутство) страховика - члена МТСБУ; д) ліквідація страховика - члена МТСБУ як юридичної особи; е) наявність заборгованості страховика - члена МТСБУ з оплати перестрахувальних платежів за договорами перестрахування, укладеними відповідно до вимог МТСБУ, понад шість місяців; є) порушення страховиком - членом МТСБУ вимог законодавства, положень Статуту МТСБУ, рішень органів управління МТСБУ або договору про співпрацю з МТСБУ.

Підстави позбавлення страховика ліцензії зазначено в розділі 7 Ліцензійних умов. Серед цих підстав, зокрема, нездійснення страховиком страхової діяльності відповідно до виданої ліцензії протягом останніх 12 місяців. Анулювання ліцензії страхової компанії згідно з пунктом 1.8 Ліцензійних умов означає заборону на здійснення страхової діяльності після її анулювання.

За положеннями пунктів 52.4, 52.5статті 52 Закону № 1961-IVстраховик у разі припинення його членства в МТСБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Припинення повного членства в МТСБУ позбавляє страховика права укладати договори міжнародного страхування.

Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того, в абзаці третьому пункту 2.5 Положення про застосування Держфінпослуг заходів впливу (затвердженого розпорядженням Держфінпослуг від 13 листопада 2003 року № 125) прямо передбачено, що в разі призупинення або анулювання ліцензії страховика заборона на здійснення страхової діяльності не поширюється на виконання зобов`язань за вже укладеними договорами.

Таким чином, наслідком анулювання ліцензії страхової компанії буде неможливість укладення такою компанією нових договорів страхування, а також внесення змін до чинних, а не позбавлення її зобов`язань за існуючими договорами. Зобов`язання такої компанії за укладеними раніше договорами не припиняються, тобто виплати страхового відшкодування повинні проводитися в повному обсязі, у тому числі за рахунок страхових резервів.

У випадку укладення страховою компанією договору зі страхувальником після виключення із членства в МТСБУ відповідальність за спричинену шкоду у ДТП за цим страховим договором має нести винна особа. Особа, яка укладає договір зі страховою компанією, має діяти обачливо, з огляду на доступність інформації на сайті МТСБУ, та з`ясувати, чи має така страхова компанія членство в МТСБУ.

Таким чином,у випадку нездійснення страхової діяльності, позбавлення ліцензії та/або виключення страховика зі складу МСТБУ він зобов`язаний виконати всі договірні зобов`язання з відшкодування шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільної відповідальності, укладеними до цього.

Як організація, що створена задля відшкодування шкоди,МТСБУ зобов`язане відшкодувати шкоду, спричинену потерпілим, за певних умов, зокрема, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (підпункт «ґ» частини першої статті 41 Закону), а за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ у таких самих випадках (підпункт «а» пункту 41.2статті 41 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктами 20.2, 20.3статті 20 Закону № 1961-IVу разі ліквідації страховика за його власним рішенням визначені договором обов`язки цього страховика виконує ліквідаційна комісія. У разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, бере на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

При цьому згідно з пунктом 7статті 51 Закону № 1961-IV у разі ліквідації страховика або визнання його банкрутом страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій із цього виду страхування.

Відтак обов`язок з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі недостатності коштів та майна відповідного страховика, покладено на МТСБУ з моменту визнання цього страховика банкрутом та/або його ліквідації як юридичної особи.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що МТСБУ має зобов`язання на відшкодування шкоди замість страховика лише у випадку визнання його банкрутом та/або ліквідації. При цьому немає значення, чи це було підставою для його виключення із числа членів МТСБУ та/або позбавлення його повного членства.

Одночасно у випадку припинення членства страховика в МТСБУ (виключення з числа членів та/або позбавлення повного членства) у зв`язку з банкрутством та ліквідацією, МТСБУ зобов`язане здійснити регламентні виплати на підставі переданих до нього матеріалів усіх укладених договорів обов`язкового страхування у випадку недостатності коштів і майна страховика для здійснення страхових виплат.

Відповідно до зазначеного Закону з моменту визнання судом страховика банкрутом та введення ліквідаційної процедури передбачено обов`язкові умови для проведення МТСБУ регламентних виплат за страховика, що визнаний банкрутом, а саме: підтвердження факту визнання страховика банкрутом; наявність невиконаних зобов`язань страховика за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів; недостатність коштів та майна страховика для виконання його зобов`язань за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Таким чином, МТСБУ відповідно до Закону № 1961-IV відшкодовує шкоду за страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований(виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань);в інших випадках страховик зобов`язаний самостійно відшкодувати шкоду, у тому числі в процедурі банкрутства та ліквідації як юридичної особи.

У разі початку процедури банкрутства страховика, потерпіла особа може звернутися з вимогою про відшкодування шкоди у процедурі, передбаченій Кодексом України з питань банкрутства, та захистити своє право на відшкодування шкоди в такий спосіб.

Законне передбачає обов`язку МТСБУ на відшкодування шкоди замість виключеного члена у випадку виключення зі складу членів МТСБУ з інших підстав, і в цих випадках страховик повинен нести матеріальну відповідальність самостійно на загальних підставах.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21), зокрема у пунктах 90, 91.

У абзаці 3 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Аналогічні правові висновки було викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.10.2019 у справі №337/1673/16-ц та постанові від 20.06.2019 у справі №362/5422/15.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

8.Судові витрати.

Щодо сплати судового збору.

Позивачем при зверненні із позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, що підтверджено квитанцією (а.с. 1).

А тому, враховуючи що згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, то з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору у зазначеному розміру.

Крім того, позивачем понесені витрати з оплати вартості послуг незалежного експерта ФОП ОСОБА_3 склала - 2900,00 грн. без ПДВ, що підтверджено актом № 231-22 (а.с. 32), меморіальним ордером № МВ57935121 від 28 вересня 2022 року (а.с. 33).

Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Ч. 6 ст. 139 ЦПК України передбачено, що Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

А тому, враховуючи приписи вищезазначені приписи, та докази понесення стороною позивача заявлених витрат на залучення експерта, є обґрунтованими на підставі належних і допустимих доказах, та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 76, 141, 259, 260, 263-268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ»«про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортній пригоді, стягнення пені, та трьох відсотків річних», - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ», , юридична адреса вулиця Донець-Захаржевського, 6/8, Харків, Харківська область, індекс: 61057, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 :

- 56 395 (п`ятдесят шість тисяч триста дев`яносто п`ять) гривень 53 копійок в погашення завданої майнової шкоди, внаслідок ДТП що мало місце 12 вересня 2022 року, на підставі страхового полісу АР/2922710 від 20.06.2022 року;

- 1390 (одну тисячу триста дев`яносто) гривень 57 копійок пеня;

- 83 (вісімдесят три) гривні 43 копійки - 3% річних;

- 229 (двісті двадцять дев`ять) гривень 21 копійку - інфляційні витрати;

- 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійко у відшкодування витрат з оплати судового збору;

- 2900 (дві тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок у відшкодування витрат на залучення експерта;

Всього: 62072 (шістдесят дві тисячі сімдесят дві) гривні 34 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 ;

Відповідач - Акціонерне товариство «Страхова компанія «МЕГА-ГАРАНТ», , юридична адреса вулиця Донець-Захаржевського, 6/8, місто Харків, Харківська область, індекс: 61057.

Повний текст судового рішення складений 08 травня 2023 року.

Суддя Івченко Т. П.