рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 495/3019/23

Номер провадження 2/495/2034/2023

08 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Анісімової Н.Д.

за участі секретаря судового засідання Коліниченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий змісттаобґрунтуванняпозовних вимог.

28.03.2023 року ОСОБА_1 , звернулась до суду з вищезазначеним позовом в якому просить суд:

- розірвати шлюб між сторонами;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини усіх видій його доходу.

Свої позовні вимог ОСОБА_1 , обґрунтовує зокрема тим, що 28 березня 2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Шлюб зареєстрований Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис 85, свідоцтво про шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На протязі останніх трьох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з сторін має протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено. Позивачка з відповідачем знаходиться в напружених стосунках, примирення неможливе. Спорів щодо поділу майна між ними немає. За глибоким переконанням позивачки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

Як зазначає позивачка, малолітня донька проживає разом з нею за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, позивачка вказує, що між нею та відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини.

У зв`язку з вищезазначеним позивачка, була вимушена звернутися до суду задля захисту прав та інтересів свого сина.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 31.03.2023 року було відкрито провадження по вищезазначеній справі у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання призначене на 08.05.2023 року сторони не з`явились.

Позивачка подала до суду заяву відповідно до якої просить суд, розглядати справу за її відсутності. На задоволені позовних вимог наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом виклику до суду та оголошення про виклик, яке було розміщено на офіційному веб-порталі Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

Таким чином суд здійснив все залежне від нього задля повідомлення відповідача.

Згідно з ч. 2 ст.247ЦПКУкраїни у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідноч.1ст. 223 ЦПК України, у порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наявності умов, передбаченихч.1ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує щодо заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 28 березня 2020 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 . Шлюб зареєстрований Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис 85, свідоцтво про шлюбу серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим, на примирення не згодна. Спору щодо поділу спільно набутого майна немає. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Відповідно до статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно дост.51Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статей21,24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За твердженням позивача, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Спільне господарство не ведеться. Подружжя не здатне спільно підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги та дружби. Поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам дитини.

Частинами 3, 4статті 56Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідност.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.3ст.109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно ч.1ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2ст.112Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Згідно із частиною 2статті 115 Сімейного кодексу України, документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.10Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11(із змінами та доповненнями), проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що у сторін від спільного сімейного життя є малолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30.03.2020 року, видане Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса.

Судом встановлено, що малолітня донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачкою за адресою її фактичного проживання.

Однак, позивачка вказує, що між нею та відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини.

У зв`язку з вищезазначеним позивачка, була вимушена звернутися до суду задля захисту прав та інтересів свого сина.

Відповідно до ч.ч.1-3ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч.2 ст.182СКУкраїни розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно до ч.1 ст.191СКУкраїни аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27лютого 1991року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2ст. 51 Конституції України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За правилами ч. 1ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Висновки суду.

Оцінюючи встановлене, подані докази, враховуючи зазначені вимоги закону, виходячи із засад справедливості та захисту прав малолітньої дитини, з урахуванням того, що приймати участь в утриманні дитині повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги ч. 2ст.182 СК України, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, а саме щодо розірвання шлюбу між сторонами, та стягнення з відповідача, на користь позивача аліменти, на утримання малолітньої дитини.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, а її позовні вимоги задоволені, тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.104,105,110,112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст..1,2,5,11,49,76-80,81,141,200,206,241,247,258,263-265,273,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований 28 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 86, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його доходу (заробітку) у розмірі частини усіх видів його доходу для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (28.03.2023 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя