Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/2093/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 травня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Позарецької С.М.

секретаря - Осадчої А.Ю.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом (в редакції від 07.03.2023, яка прийнята судом) до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, стягнення страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 17.05.2023 позовні вимоги, пред`явлені до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, залишені без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Таким чином, позивач свої позовні вимоги остаточно мотивує тим, що 15 липня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) на перехресті вулиць Надпільна та Пастерівська в м. Черкаси, за участю транспортного засобу RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 серпня 2020 року (справа № 711/4974/20, провадження № 3/711/1638/20) винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 .

Відповідальність водія автомобіля RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4815723 в ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Для з`ясування нанесеної позивачу матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, нею було замовлено проведення авто-товарознавчого дослідження суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 . Відповідно до висновку дослідження № А08-17 від 07 серпня 2020 року розмір нанесених позивачу матеріальних збитків складає 85 473 грн. 20 коп.

ПрАТ «СК «Євроінс Україна» перераховано позивачу частину страхового відшкодування, у розмірі 43 083 грн. 58 коп. із врахування розміру франшизи, передбаченої полісом ОСЦПВВНТЗ № АО/4815723.

Відповідно до результатів судового висновку експерта № СЕ-19/124-22/8737-АВ від 07.02.2023 року: 1) С (ринкова вартість Т/З NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент настання ДТП, що мала місце 15.07.2020 року), становить 277 272 грн. 00 коп.; 2) Свр (вартість відновлювального ремонту Т/З NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників, у зв`язку із ДТП, що мала місце 15.07.2020 року), становить 137851 грн. 03 коп.; 3) Сврз (вартість відновлювального ремонту Т/З NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 з урахування коефіцієнту фізичного зносу складників, у зв`язку із ДТП, що мала місце 15.07.2020 року), становить 78 944 грн. 90 коп.; 5) Розмір матеріального збитку, завданого власнику Т/З NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що мала місце 15.07.2020 року, складає: 78 944 грн. 90 коп.

Ознайомившись з результатами судової експертизи, що була проведена по даній цивільній справі №711/2093/21, судовим експертом Черкаського НДЕКЦ Радзіховським В.О., позивач вважає, що залишок страхового відшкодування становить: 78 944 грн. 90коп. (Сврз) - 43 083 грн. 58 коп. (часткова сплата) - 2 600 грн. 00 коп. (франшиза) = 33 261грн. 32 коп.

Позивачем були сплачені кошти у розмірі 3 624 грн. 58 коп. на користь Черкаського НДЕКЦ за проведення судової авто-товарознавчої експертизи, які, як вказує, слід стягнути з відповідача.

У позовній заяві зазначено, що внаслідок протиправних винних дій водія ОСОБА_2 та незаконних дій ПрАТ «СК «Євроінс Україна», позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу, було спричинено моральну шкоду, яка полягає у: глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу автомобіля NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 . Вказана дорожньо-транспортна пригода, потягла за собою постійне безсоння, погіршення загального самопочуття та стану здоров`я, підвищений серцево-судинний тиск та прискорене серцебиття, напруження відносин в родині; тяжких вимушених негативних змінах в житті і життєвих стосунках з рідними та близькими, зокрема, що найтяжче, погіршення відносин з родиною внаслідок необхідності витрачати кошти із сімейного бюджету на оплату відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля; після пошкодження транспортного засобу NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , постійно відчуваючи напруження в родині та, будучи не в змозі пересуватися на автомобілі, фактично змушена замість владнання свого життя та життя своєї родини, витрачати кошти на захист протизаконно порушених прав; зазначені обставини, в які позивач була поставлена неправомірними діями відповідачів, та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для її самопочуття і здоров`я.

Оскільки, в результаті ДТП, позивачем були понесені душевні страждання, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням свого майна, а саме автомобіля NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , вважає за необхідне відшкодувати, за рахунок відповідача, моральну шкоду у розмірі 10000грн.

Таким чином, позивач остаточно просить суд, - стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на свою користь залишок страхового відшкодування не 39 789 грн. 62 коп., як зазначено у первісному позові, а 33 261 грн. 32 коп., враховуючи дані експертизи; стягнути з цього відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 10000грн. та судові витрати (витрати за проведення експертизи та судовий збір).

Ухвалою суду від 16.04.2021 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.03.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 17.05.2023 позовні вимоги, пред`явлені до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, залишені без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідачем ПрАТ «СК «Євроінс Україна» подано відзив на позов, за яким просить відмовити у його задоволенні. Зазначено, що 04.03.2020 був укладений договір ОСЦПВВНТЗ №АО/4815723, яким забезпеченим ТЗ є автомобіль RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 .

15.07.2020 ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ із повідомленням про ДТП за участю ТЗ, власник якого може бути визнаний потерпілим, в якому повідомив страховика про подію, яка мала місце 15.07.2020 у м. Черкаси за участю транспортного засобу RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_1 .

15.07.2020 уповноваженою особою страховика був проведений огляд пошкодженого автомобіля NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 та складений акт огляду ТЗ, підписаний учасниками огляду.

16.09.2020 експертом ОСОБА_6 , за заявою ПрАТ, був підготовлений висновок дослідження №5704, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ, без урахування ПДВ, становить 44531грн. 57коп.

15.07.2020 ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ із заявою про страхове відшкодування.

07.10.2020 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» прийняло рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 41931грн. 57коп. та складено страховий акт №31135/20. Крім того, цього ж дня кошти були перераховані ОСОБА_1 на вказаний банківський рахунок, про що свідчить платіжне доручення №4156.

Оскільки потерпілою було вказано про необхідність перерахування суми страхового відшкодування на власний картковий рахунок, то розмір страхового відшкодування визначався страховою компанією без урахування ПДВ на запасні частини пошкодженого автомобіля, що підлягають заміні.

Розмір франшиза, передбачений полісом становить 2600грн. та був вирахуваний ПрАТ із розміру страхового відшкодування.

Відповідач вважає безпідставними вимоги ОСОБА_1 , враховуючи її посилання на звіт №А08-17, складений ФОП ОСОБА_5 . Крім того, страхова компанія не повідомлялася про час, місце проведення огляду ТЗ при проведенні цього дослідження.

Таким чином, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в частині вимог, пред`явлених до ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Позивачем подано відповідь на відзив, за яким просить задовольнити позовні вимоги; заперечує проти доводів відповідача. Додано, що на даний час пошкоджений транспортний засіб позивачем частково відремонтований, але відновити первісний стан автомобіля неможливо з-за скрутного матеріального стану позивача та значно заниженого і сплаченого страховою компанією страхового відшкодування.

Заперечення на відповідь відповідачем надані не були. Третя особа не скористалася правом подати письмові пояснення по суті позову та відзиву.

В судове засідання позивач та її представник не з`явились, надавши заяву про розгляд справи без їхньої участі. Підтримали уточнені позовні вимоги.

В судове засідання не з`явилися представник відповідача та третя особа, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи думку учасників справи та їхніх представників, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що 15 липня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) на перехресті вулиць Надпільна та Пастерівська в м. Черкаси, за участю транспортного засобу RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль (свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , реєстраційна картка ТЗ), зазнав технічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 серпня 2020 року (справа № 711/4974/20, провадження № 3/711/1638/20) винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_2 . Дане судове рішення набрало законної сили 25.08.2020.

Відповідальність водія автомобіля RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4815723від 04.03.2020 в ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Строк дії полісу з 07.03.2020 по 06.03.2021. Крім того, передбачено розмір франшиза 2600грн.; страхова сума на одного потерпілого за заподіяну шкоду майну 130000грн.

15.07.2020 ОСОБА_4 (водій) звернувся до ПрАТ із повідомленням про ДТП за участю ТЗ, власник якого може бути визнаний потерпілим, в якому повідомив страховика про подію, яка мала місце 15.07.2020 у м. Черкаси за участю транспортного засобу RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , власником якого є ОСОБА_1 .

15.07.2020 уповноваженою особою страховика був проведений огляд пошкодженого автомобіля NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 та складений акт огляду ТЗ, підписаний учасниками огляду: ОСОБА_7 та ОСОБА_8

16.09.2020 виконавцем дослідження ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг» в особі Рябчук А.В., за заявою ПрАТ «СК «Євроінс Україна», був підготовлений висновок дослідження №5704, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ, належного ОСОБА_1 , без урахування ПДВ, становить 44531грн. 57коп.

15.07.2020 ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ із заявою про страхове відшкодування.

07.10.2020 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» прийняло рішення про виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 41931грн. 57коп та складено страховий акт №31135/20. Крім того, цього ж дня кошти у сумі 41931грн. 57коп. без ПДВ були перераховані ОСОБА_1 на вказаний нею банківський рахунок, про що свідчить платіжне доручення №4156. Слід зазначити, що факт отримання грошових коштів позивач підтверджує, про що зазначено у позовній заяві.

На виконання ухвали суду про призначення експертизи, судовим експертом Черкаського НДЕКЦ МВС України Радзіховським В.О. складено та надано до суду висновок експерта від 07.02.2023 №СЕ-19/124-22/8737-АВ, за яким: ринкова вартість транспортного засобу NISSAN LEAF, д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП, яка мала місце 15.07.2020, становить 277272грн.; коефіцієнт фізичного зносу складників становить 0,5, його грошовий вираз 58906грн. 14коп.; вартість відновлювального ремонту ТЗ без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників внаслідок ДТП, станом на 15.07.2020 становила 137851грн. 03коп; вартість відновлювального ремонту ТЗ, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників внаслідок ДТП, станом на 15.07.2020 становила 78944грн. 90коп.; вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ внаслідок ДТП, станом на 15.07.2020 дорівнює його ринковій вартості та становить 78944грн. 90коп.

Даний висновок експерта відповідає вимогам ст. 102 ЦПК України та Закону України «Про експертизу», і прийнятий судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені Цивільним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу чи групи доказів.

За нормами п.1 ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є , зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як передбачено ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Отже, для відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, достатньо лише трьох підстав: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

За нормами п.п. 2, 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст. 990 ЦК, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності.

Слід зазначити, що Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 ЗУ).

Потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу (п.1.3 ч.1 ЗУ). дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки (п.1.12 ч.1 ЗУ). Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування п.п.9.1, 9.4 ст. 9 ЗУ).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 цього Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Слід зазначити, що спеціальні норми Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особі, яка завдала цю шкоду і застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (п.22.1 ст.22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст.29); відповідно до пп.32.4, 32.7 ст.32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке перебувало у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкодою, пов`язаною із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п.12.1 ст.12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Положеннями п. 22.1 ст. 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Отже, виконання обов`язку щодо відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За остаточними позовними вимогами позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на свою користь 33261грн. 32коп. страхового відшкодування, враховуючи результати висновку експертизи, складеного на виконання ухвали суду по цій справі, посилаючись на те, що не погоджується із висновками дослідження №5704 від 16.09.2020, складеного на замовлення ПрАТ, на підставі якого страховою компанією, зокрема було визначено розмір того страхового відшкодування (41931грн. 57коп.), яке їй виплачено страховиком.

На думку суду, висновок експерта від 07.02.2023 є належним, допустимим, переконливим та достатнім доказом, враховуючи норми ст.ст. 76-80, 102 ЦПК України. Відповідачем не були спростовані докази, надані позивачем, зокрема і висновку експертизи від 07.02.2023.

Між тим, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає розмір страхового відшкодування (не доплачений страховою компанією) 22759грн. 18коп. (без ПДВ), а той, що вже сплачений у розмірі 41931грн. 57коп. (без ПДВ), є заниженим, враховуючи вартість (розмір) відновлювального ремонту ТЗ, належного позивачу, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу і ПДВ.

Так, за висновком експерта: вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 9020грн. 00коп.; вартість необхідних для ремонту матеріалів 11018грн. 76коп.; вартість нових складників, що підлягають заміні 117812грн. 27коп.; коефіцієнт фізичного зносу автомобіля становить 0,5. Крім того, коефіцієнт фізичного зносу складників у грошовому еквіваленті становить 58906грн. 14коп.

Також суд враховує дані висновку експертизи від 07.02.2023, а саме, ремонтну калькуляцію №8737 від 15.07.2020, за якою ціни на матеріали та нові складники, що підлягають заміні вважаються з цінами + 20%, що свідчить про встановлений розмір ставки ПДВ 20%, який є шостою частиною від вартості матеріалів та нових запчастин, а тому прирівнюється до коефіцієнту 1,2 при здійсненні розрахунку розміру страхового відшкодування.

Отже, 11018грн. 76коп. + 58906грн. 14коп. : 1,2 = 58270грн. 75коп. + 9020грн. 00коп. = 67290грн. 75коп. (без ПДВ). Тобто, розмір 67290грн. 14коп. це розмір страхового відшкодування, який би повинна була сплатити страхова компанія потерпілому.

Відповідно, 67290грн. 75коп. (повинна була б сплатити страхова компанія без ПДВ) 41931грн. 57коп. (сплачено страховою компанією без ПДВ) 2600грн. 00коп. (франшиза)= 22759грн. 18коп. (слід достягнути із страхової компанії без ПДВ). Такий розмір не виходить за межі ліміту полісу і відповідає вимогам чинного законодавства. В іншій частині вимог позивача слід відмовити.

На думку суду, доводи відповідача про те, що позивач не могла перевіряти правильність здійснених страховою компанією нарахувань розміру страхового відшкодування, є безпідставними, враховуючи норми ч.34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин).

При прийнятті судового рішення судом враховувалися висновки постанови ВС №755/7666/19 від 15.10.2020, постанови ВС №686/17155/15 від 03.10.2018.

Що стосується позовних вимог про відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди у розмірі 10000грн. 00коп., то в цій частині вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі. Так, відсутні дані про те, що за умовами полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4815723 від 04.03.2020 було передбачене відшкодування страховиком потерпілому моральної шкоди. Крім того, нормами ст.ст. 28-30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на час виниклих правовідносин) не передбачено можливість (обов`язок) виплати страховою компанією потерпілому моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження/знищення майна, в тому числі і транспортного засобу. Таким чином, враховуючи доводи позовної заяви щодо обгрунтування завданої позивачу моральної шкоди, - позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.

Статтею 141 ЦПК України передбачені норми щодо розподілу судових витрат. Так, при подачі до суду позову, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2042грн. 79коп. (квитанція від 31.03.2021); позовні вимоги щодо відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» задоволені на 57,2% (вимоги пред`явлені на суму 39789грн. 62коп., а задоволені на суму 22759грн. 18коп.). Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 519грн. 38коп. та витрати за проведення експертизи у розмірі 2073грн. 26коп. (за квитанцією від 09.09.2022 позивачем оплачена експертиза на суму 3624грн. 58коп.).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102) на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 22759грн. 18коп., судовий збір у розмірі 519грн. 38коп. та витрати за проведення експертизи у розмірі 2073грн. 26 коп., а всього 25351грн. 82коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 30.05.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька