Справа №949/283/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судового засідання Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дитина: син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач про матеріальне становище дитини не дбав, а тому рішенням Дубровицького районого суду Рівненської області від 19 червня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Однак, присуджених рішенням суду аліментів недостатньо, оскільки дитина потребує значно більшого догляду та коштів, так як збільшились витрати на його виховання, зросли ціни на продукти харчування, одяг, комунальні послуги. Добровільно брати участь у належному утриманні неповнолітнього сина відповідач не бажає, а тому, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом та стягувати із відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у тведрій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону та до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивачка не з`явилася. На адресу суду надійшла заява, в якій позивачка просить суд проводити розгляд справи без її участі, а також з урахуванням поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, заявлені позовні вимоги підтримує частково та просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у тведрій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач та його представник - адвокат Богелський І.В. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі. У поданому відзиві на позовну заяву, позов визнали частково та просять суд стягувати із відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у тведрій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Рішенням Дубровицького районого суду Рівненської області від 19 червня 2015 року з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття (а.с.8).

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини.

У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб.

При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік", встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривні.

З огляду на положення Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік", в 2023 році щомісячна сума аліментів не може бути менше: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1416,50 грн.

Частина 1 статті 182 Сімейного кодексу України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Однак, як зазначено у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини 2 статті 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Враховуючи викладене та виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону та до досягнення дитиною повноліття.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді спав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", зазначено, що відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них... У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому, стягувати з відповідача аліменти необхідно не з дня пред`явлення позивачем позовної заяви про збільшення розміру аліментів до суду, а з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Після вступу даного рішення в законну силу необхідно відкликати виконавчий лист по справі №560/633/15-ц, виданий на підставі рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 180-184, 192 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Змінити (збільшити) розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року.

Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з проведенням індексації відповідно до Закону та продовжувати стягнення до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Припинити з моменту набрання даним рішенням законної сили подальше примусове виконання виконавчого листа по справі №560/633/15-ц, виданого на підставі рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішенням складено 07 червня 2023 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду К.М. Отупор