Єдиний унікальний номер: 378/65/23
Провадження № 2/378/47/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з посиланням на те, що рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 20 серпня 2012 року у справі № 1024/1169/12 стягнуто з нього (позивача) на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 1 серпня 2012 року і до його повноліття.

З огляду на те, що на його (позивача) утриманні знаходиться ще одна дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, його дружина, яка перебуває на даний час у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вважає, що розмір аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) має бути зменшеним до 1/6 частини доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач з урахуванням позовної заяви, поданої на усунення недоліків (а. с. 22 - 25) просить зменшити розмір стягуваних аліментів за вищевказаним рішенням суду та стягнути з нього аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття в розмірі 1/6 частини його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області 15.02.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 35).

В судове засідання позивач не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без його участі (а. с. 57), та додаткові пояснення (а. с. 71 - 74), зазначивши додатково, що крім того, що у нього на утриманні знаходиться ще одна дитина, ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дружина, яка перебуває на даний час у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, він (позивач) має також ще матір, яка є собою з інвалідністю, і також потребує його допомоги. Зміна сімейного стану відповідачки ОСОБА_2 , а саме народження ще однієї дитини ОСОБА_5 , та витрати на її лікування не є підставою для залишення розміру аліментів без змін. Сума аліментів, що стягується з нього на утримання сина ОСОБА_3 в рази перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 вказує на витрати, пов`язані зі зміною її сімейного стану, а саме народження ще однієї дитини та її лікування, проте, не надає жодної інформації, пов`язаної з витратами на утримання ОСОБА_3 .. Дані обставини можуть свідчити про нецільове витрачання аліментів на утримання їх спільного сина.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 53), до суду подала відзив на позов (а. с. 59 - 61), в якому позов не визнає, посилаючись на те, що позивач не довів наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, які дають підстави на зменшення розміру аліментів, присуджені рішенням суду, не довів зміну матеріального стану у зв`язку з народження дитини. При розгляді позовних вимог необхідно врахувати також матеріальне становище її (відповідачки). Вона як мати малолітнього ОСОБА_3 самостійно займається його вихованням. У неї також є ще один син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, її син ОСОБА_6 потребує особливого лікування, оскільки має вроджене захворювання з народження. Сам факт народження дитини у ОСОБА_1 не може бути безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач не долучив жодних доказів, які б підтверджували зміну його матеріального стану у зв`язку з народження дитини та неможливість сплачувати присуджену судом суму аліментів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 20.08.2012 року по справі ЄУН 1024/1169/12 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до повноліття дитини (а. с. 26).

Виконавчий лист по вказаній справі перебуває на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 від 02.09.2016 (а. с. 27-28).

Відповідно до довідки Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту дохід ОСОБА_1 за період з серпня 2022 року по січень 2023 року включно склав 430837,57 грн. (у 2022 р. - в серпні 172916,99 грн., вересні 45299 грн., жовтні 41909 грн., листопаді 54448,20 грн., грудні 75959,09 грн., в січні 2023 р. - 40305,29 коп.),з яких утримано та перераховано аліментів 86706,07 грн. (а. с. 31).

17.06.2016 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_7 ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 6).

Від вказаного шлюбу позивач має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з ОСОБА_7 має сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, а також дружина, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років. В додаткових поясненнях (а. с. 71 - 74) також зазначив, що потребує його допомоги мати, яка є інвалідом.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіряючи доводи позивача, викладені в позові, суд дослідив надані ним докази і встановив, що у позивача ОСОБА_1 після винесення рішення про стягнення аліментів, дійсно змінився сімейний стан, оскільки він одружився та у нього в 2022 році народився ще один син ОСОБА_4 , при цьому він працює та його місячна заробітна плата за останніх три місця становить 56904 грн. (станом на лютий 2022 року).

Разом з тим, позивачем доказів щодо перебування його дружини на його утриманні, перебування останньої у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років (довідки про склад сім`ї, копії наказу про надання дружині позивача такої відпустки тощо) суду не надано. Також не надано ним доказів про утримання своєї матері.

Судом встановлено, що у відповідачки по справі ОСОБА_2 також народився ще один син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 62), і вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується наказом ПП «Управляюча компанія «Рідний дім- Топольна» від 02.12.2021 (а. с. 68),

При вирішенні позовних вимог суд враховує інтереси спільної дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідність його належного матеріального забезпечення та той факт, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Слід також звернути увагу, що позивачем суду надано вищевказане рішення про стягнення аліментів від 20.08.2012 року лише із вступною та резолютивною частинами, тому у суду відсутні відомості про майновий стан сторін на час його прийняття, отже у справі, що розглядається, суд враховує позицію обох сторін в цій частині, а також надані сторонами докази в сукупності.

Проаналізувавши надану позивачем постанову державного виконавця відділу Шевченківського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 04.10.2016, згідно якої станом на 30.06.2016 заборгованість позивача по сплаті аліментів становила 11118,25 грн. (а. с. 5), та зміст вищевказаної довідки про розмір заробітної плати позивача (а. с. 31), зважаючи на зазначені у вказаній довідці суми відрахувань по аліментам за період з серпня 2022 по січень 2023 року, слід дійти висновку, що майновий стан позивача покращився.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідно до рішення Ставищенського районного суду Київської області від 20.08.2012 року по справі ЄУН 1024/1169/12 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 - сина ОСОБА_3 , та суперечитиме його інтересам.

Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 ,, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновками, викладеними Верховним судом в постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Таким чином, врахувавши доводи обох сторін та надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням фактичних обставин справи, які мають істотне значення, на переконання суду наразі відсутні передбачені статтею 192 СК України підстави для зменшення розміру аліментів, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 141, 150, 180, 181, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 78, 80, 81, 89, 263-265, , 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАДИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено 14.04.2023 року.

Суддя Н. М. Марущак