Провадження № 2/127/1267/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Невмиваки Я.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Позов мотивований тим, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який рішенням суду розірвано. Від спільного проживання сторін у шлюбі народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На підставі судового наказу виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 21.12.2021 в справі № 127/29658/21, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03.11.2021 і до досягнення повноліття старшою дитиною. ОСОБА_2 неналежним чином виконує рішення суду про стягнення аліментів, що призвело до виникнення заборгованості з їх сплати, яка станом на 31.03.2023 становить 67 216,13 гривень. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 03.11.2021 по 13.04.2023 у розмірі 100% заборгованості зі сплати аліментів, а саме 67 216,13 гривень.

Ухвалою суду від 26.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що відповідач у справі свідомо ухиляється від сплати аліментів, які присуджені судом на утримання спільних дітей. Відповідач працює неофіційно та займається виготовленням меблів, має достатнього рівня дохід аби сплачувати аліменти, однак своє зобов`язання з утримання дітей ігнорує. На даний час відносно відповідача в межах виконавчого провадження зі стягнення аліментів застосовано ряд обмежень, зокрема, й щодо керування транспортними засобами, разом з тим відповідач ігнорує таке обмеження та продовжує керувати транспортним засобом. Рівень неофіційного доходу відповідача в тиждень перевищує 4000 грн., та відповідач не працевлаштовується офіційно, оскільки ухиляється від сплати аліментів. Крім того, повідомила суд про те, що на даний час вона змінила своє прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », у зв`язку із укладенням шлюбу, про що свідчить надане нею в судовому засіданні свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 26).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав, а тому суд ухвалив проводити розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 11.07.2017 сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.01.2022 у цивільній справі №127/29726/21 розірвано (а.с.12).

Від спільного проживання у шлюбі у сторін народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.12.2019; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.11.2017; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 09.01.2019 (а.с. 8-10).

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом із матір`ю, що підтверджується виданою МКП «УК «Замостя» довідкою № 844 від 13.04.2023 (а.с. 13).

На підставі судового наказу виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 21.12.2021 в справі №127/29658/21, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 03.11.2021 і до досягнення повноліття старшою дитиною. (а.с.11).

Виконавче провадження з виконання судового наказу про стягнення аліментів перебуває на примусовому виконанні, що здійснює Вінницький відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області. (а.с. 14).

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_2 судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання трьох дітей, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 21.12.2021 у справі №127/29658/21, належним чином не виконує, та згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 03.11.2021 по 31.03.2023, заборгованість ОСОБА_2 станом на 31.03.2023 складала 67 216,13 грн. (а.с.14).

Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів складає 167 713,43 грн., проте позивачем зазначено, що розмір пені обмежується розміром заборгованості по аліментах станом на момент винесення судового рішення, а тому вважає, що сума пені, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 67 216,13 грн. (а.с. 5).

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, що суд повинен був урахувати при встановленні доведеності вини відповідача.

Крім того, обов`язок надавати дитині допомогу (аліменти) батько несе не лише на підставі рішення суду, а й з факту народження дитини згідно з вимогами СК України.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 СК України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Саме таку правову позицію 03 квітня 2019 року висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц.

Крім того, аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення слати аліментів.

Вирішуючи питання про наявність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів за рішенням суду, суд виходить з того, що відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу виникнення цієї заборгованості з незалежних від нього причин, а також не подано суду заперечення, відзиву стосовно даного позову, у зв`язку з чим суд вважає доведеним наявність вини відповідача у її виникненні.

Суд не приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, здійснений позивачем, оскільки він здійснений не у відповідності до вимог ст. 196 СК України, цей розрахунок здійснено з помилкою у загальній сумі пені, що обумовлено невірним підрахунком днів прострочення сплати аліментів за кожним місячним платежем.

Таким чином, суд проводить свій розрахунок розміру пені, який за досліджуваний період складає:

-За листопад 2021 року: 2510,00 грн. х 527 х 1% = 13 227,70 грн.;

-За грудень 2021 року: 3150,00 грн. х 499 х 1% = 15 718,50 грн.;

-За січень 2022 року: 3150,00 грн. х 468 х 1% = 14 742,00 грн.;

-За лютий 2022 року: 3150,00 грн. х 437 х 1% = 13 765,50 грн.;

-За березень 2022 року:3150 грн. х 409 х 1% = 12 883,50 грн.;

Розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 03.11.2021 по 01.03.2022 включно складає 70 337,20 грн.

Враховуючи те, що загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за розрахований судом період складає суму 70 337,20 грн., а сума заборгованості по аліментам, відповідно до складеного державним виконавцем розрахунку (а.с. 14), станом на 31.03.2023 становить 67 216,13 грн., суд приходить до висновку, що вказана сума пені перевищує граничний розмір можливого стягнення неустойки на рівні не більше 100 відсотків заборгованості по аліментах, з огляду на положення ч.1 ст.196 СК України.

Тому, суд вважає, що проведення подальшого розрахунку пені за прострочення по сплаті аліментів є недоцільним, оскільки розмір неустойки, яка підлягає стягненню, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів відповідачем ОСОБА_2 складає 67 216,13 грн.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 03.11.2021 року по 31.03.2023 в сумі 67 216,13 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір, від сплати якого позивача звільнено.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 184, 192, 196 СК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів, за період з 03.11.2021 по 31.03.2023, у розмірі 67 216,13 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 06.06.2023 року.

Суддя: