СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2221/23

пр. № 2/759/1933/23

18 квітня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Багінської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 зверулась до суду із позовом до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, в якому просить: - зняти арешт з усього майна (невизначене майно), який зареєстрований Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою 25.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження 1407764 на підставі постанови 642/12 від 23.08.2001 року відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському (Святошинському) районі, яке належить ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

В позовній заяві зазначила, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з 05.11.1988 року. Після смерті ОСОБА_3 залишилось належне йому нерухоме та рухоме майно. За заявою про прийняття спадщини, поданою позивачем як єдиною законною спадкоємницею помрлого, була відкрита спадкова справа №68974289. Після спливу шестимісячного строку та оформлення всіх необхідних документів, позивач мала отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно. Проте, під час прийняття спадщини в результаті зробленого нотаріусом витягу з реєстру обстежень, було встановлено наявність обмеження у вигляді арешту (архівний запис) на все майно власника ОСОБА_3 . Станом на 01.02.2023 року за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, які є вільному доступі в мережі інтернет, відсутні будь-які дані щодо актуальних виконавчих проваджень відносно спадкодавця ОСОБА_3 . Станом на 01.02.2023 року в Єдиному реєстрі боржників, відомості якого є у вільному доступі, відсутня інформація відносно спадкодавця ОСОБА_3 . Святошинський (Ленінградський) відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 18.01.2023 року повідомив, що виконавче провадження, згідно якого внесено запис №1407764 про арешт в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутнє та відповідно до внутрішніх положень та інструкцій було знищено за строк давності зберігання. Наявність арешту всього майна спадкодавця, порушує право позивача стати власником спадкового майна, що у свою чергу позбавляє можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном на власний розсуд.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ помер ОСОБА_3 ,, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.12.2021 року (а.с. 7).

Позивач - ОСОБА_1 являється дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68088276 від 13.01.2022 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Думанська А.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно запису з реєстру обтяжень, арешт на все майно власника ОСОБА_3 зареєстрований 25.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження 1407764, реєстратор: дванадцята київська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: постанова №642/12 від 23.08.2001 року відділ Державної виконавчої служби у Ленінградському районі.

Згідно листа Святошинського (Ленінградського) відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.01.2023 року, вбачається, що виконавче провадження, згідно якого внесено запис №1407764 про арешт в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутнє та відповідно до внутрішніх положень та інструкцій було знищено за строком давності зберігання (а.с. 6).

Відповідно до листа Київського державного нотаріального архіва від 27.02.2023 року №495/01-17, згідно до перевірки даних архіву Дванадцятої київської державної нотаріальної контори за 2004-2005 роки відсутня постанова про заборону на ім`я ОСОБА_3 .

Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-266,280-289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з всього майна (невизначене майно), який зареєстрований Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою 25.10.2004 року за реєстраційним номером обтяження 1407764 на підставі постанови 642/12 від 23.08.2001 року відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському (святошинському) районі, які належить ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Журибеда