н/п 2/490/2011/2023 Справа № 490/4781/23
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01 червня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2023 року позивачка ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернулася до суду з даним позовом до відповідача в якому просила про розірвання шлюбу, визначення місця проживання сина з позивачкою, а також стягнення аліментів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Суддя дослідивши вказану позовну заяву приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

В позовній заяві об`єднані дві позовні вимоги які не можуть бути розглянуті в одному позовному провадженні (розірвання шлюбу і визначення місця проживання дитини), оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги не однорідні. У справах про розірвання шлюбу передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі і що, в свою чергу, не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, що може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Також, вимоги про визначення місця проживання дитини можуть залишатися невирішеними тривалий час. Крім того, при розгляді такого спору обов`язковим є залучення органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку, тобто збільшується обсяг учасників процесу, що ускладнює вирішення справи в цілому.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дитини. Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про визначення місця проживання дітей, є різними.

Крім того, з позовної заяви взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, позивач не вказує, чи зверталась вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст.19 СК України (якщо такий спір між сторонами взагалі існує).

Окрім того, в разі залишення позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітньої дитини у межах даного позову - не вказано третьою особою орган опіки та піклування, участь якого є обов`язковою при такому вирішенні спору згідно ч. 4 ст. 19 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою через систему "Електронний суд" судовий збір сплачується із застосуванням коефіцієнта 0,8.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги, за які сплачується судовий збір.

Однак позивач надала докази сплати судового збору за одну немайнову вимогу у сумі 858,88 грн.

Як вбачається з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якою регулюється порядок оплати судового збору, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, позивачу необхідно сплати судовий збір за ще одну позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів та сплати судового збору за ще одну вимогу немайнового характеру у сумі 858,88 грн.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Гуденко