ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5000/23 Справа № 216/350/22 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 216/350/22

провадження № 22-ц/803/5000/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу № 216/350/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 ,

на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року про направлення справи за підсудністю (суддя Кузнецов Р.О.),постановлену в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, направлено за підсудністю до Долинського районного суду Кіровоградської області.

Ухвала суду мотивована тим, що дана справа не підсудна Центрально-Міському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки сторони у справі зареєстровані в м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , посилається на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що позивач фактично проживає в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Зазначене підтверджується договором оренди квартири та актом ТОВ «Сітісервіс-КР» від 17.06.2022 року, що містяться в матеріалах справи. Крім того, ОСОБА_1 працює на посаді організатора діловодства в ТОВ «СВ ТЕК», яка здійснює свою господарську діяльність в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. На думку скаржника, при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не надано жодної оцінки аргументам та доказам позивача щодо її фактичного місця проживання в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Також, суд не надав оцінки, що і відповідач фактично проживає в м. Кропивницький, а отже, жодна із сторін не проживає в м. Долинська, а тому суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та дійшов неправильного висновку щодо необхідності направлення справи за підсудністю до Долинського районного суду Кіровоградської області.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування підстав подачі позовної заяви до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позивач посилався на те, що позов про стягнення аліментів може бути поданий за місцем проживання чи перебування позивача.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Згідно із частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема щодо передачі справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Передаючи справу на розгляд до іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна Центрально-Міському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки сторони у справі зареєстровані в м. Долинська Кропивницького району Кіровоградської області.

Проте, суд першої інстанції дійшов такого висновку із порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набула чинності для України з 11 вересня 1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 2,4,5,12,13,19 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

За частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин 1, 16 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Тобто, дана справа підпадає під категорію, для розгляду яких процесуальним законодавством передбачена альтернативна територіальна підсудність за вибором позивача.

В обґрунтування підстав подачі позовної заяви саме до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позивач посилалася на правила альтернативної підсудності та її право в даному випадку на звернення до суду за її фактичним місцем проживання.

На підтвердження свого місця проживання в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 суду першої інстанції було надано такі документи: Акт ТОВ «Сітісервіс-КР» від 17 червня 2022 року, за змістом якого ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми, в тому числі й з ОСОБА_5 , який є третьою особою в даній справі та на утримання якого позивач просить стягувати аліменти, проживають без реєстрації за адресою АДРЕСА_3 з жовтня 2021 року по теперішній час; Договір оренди житлового приміщення від 20 жовтня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 уклала договір оренди квартири АДРЕСА_4 .

Крім того, на підтвердження свого фактичного місця проживання саме в м. Кривому Розі Дніпропетровської області позивачем було надано довідку № 62 від 27 червня 2022 року, згідно з якою ОСОБА_1 працює в ТОВ СВ ТЕК» (код 39543166, вул. Свято-Миколаївська, 60Б, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область) приватної форми власності на посаді організатора діловодства з 01 лютого 2022 року і по теперішній час.

Отже, позивачем на підтвердження свого фактичного місця проживання в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було надано належні, допустимі та достатні докази, які не були враховані судом першої інстанції при направленні справи за підсудністю до іншого суду.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно посилався на частину 9 статті 187 ЦПК України, за якою якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Так, колегія суддів виходить з того, що суд вправі направити справу за підсудністю до іншого суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. В даному же випадку, суд постановив оскаржувану ухвалу з питань територіальної юрисдикції після прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі (ухвала від 11 квітня 2022 року) та закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду (ухвала від 26 серпня 2022 року), тобто майже через рік після відкриття провадження.

До того ж, за частиною 2 статті 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи та норми чинного процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо передачі справи за підсудністю до Долинського районного суду Кіровоградської області, є помилковими.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про направлення справи за підсудністю постановлена з порушенням норм процесуального права та є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для продовження розгляду.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді О.А. Мірута

Я.В. Хейло