Справа № 577/1277/23
Провадження № 2/577/419/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Олійник В.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Конотопської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги мотивує тим, що від спільних відносин з відповідачем ОСОБА_2 вони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки між ними не склалися, тому близько 13 років подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. З народження і по теперішній час донька ОСОБА_4 проживає разом з ним і повністю перебуває на його вихованні і утриманні. Відповідачка повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, жодного разу життям дитини не цікавилася, не провідувала, не телефонувала, з днем народження не вітала, подарунків не дарувала, ні продуктів харчування, ні одежі, ні шкільного приладдя не купувала. За час перебування дитини у дитячому садку та школі з вихователями та вчителями не спілкувалася, навчанням не цікавилася. Останній раз мати бачила доньку, коли їй було близько трьох років, тому дитина навіть не пам`ятає свою матір. Крім того, на даний час відповідачка перебуває в іншому шлюбі, має двох дітей, однак, продовжує вести аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Рішенням суду у ОСОБА_2 відібрано дітей без позбавлення батьківських прав, її діти передані на виховання батьку. Тому вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що і змусило звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просять справу розглянути без його участі в підготовчому судовому засіданні, позов підтримує та просить його задовольнити ( а.с.26).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29 ).

Третя особа виконавчий комітет Конотопської міської ради в особі органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилися, надали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2. щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім того, прохають розглянути справу без участі їх представника в підготовчому судовому засіданні (а.с.32).

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в зв`язку з визнанням відповідачем позову судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено судом, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.11).

Відповідно характеристики наданої управлінням соціального захисту населення Конотопської районної державної адміністрації ОСОБА_1 працює в управлінні на посаді водія з 20.06.2022 року, характеризується позитивно (а.с.14).

Згідно довідки Конотопського ліцею №5 Конотопської міської ради № 01-19/17 від 13.02.2023 року мати ОСОБА_2 не цікавиться навчанням учениці 9 класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , успіхами та поведінкою дитини в школі, участі у забезпеченні необхідним канцелярським приладдям, одягом та взуттям на брала, жодного разу не телефонувала класному керівнику, особисто у школу не приходила (а.с.15).

Відповідно довідки виконкому Конотопської міської ради № 01-14/345 від 11.04.2022 року орган опіки та піклування погоджує виїзд за межі кордону України на період воєнного стану в Україні дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі уповноваженої особи ОСОБА_10 (а.с.16).

Згідно заяви ОСОБА_3 від 12.02.2023 року вбачається , що ОСОБА_3 прохає позбавити материнських прав відносно неї ОСОБА_2 , оскільки все своє життя вона проживає разом з батьком та бабусею, з ОСОБА_12 вона навіть не знайома. (а.с.17).

Відповідно письмових свідчень наданих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є сусідами ОСОБА_3 ОСОБА_3 майже від народження проживає з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.18,19,20)

З тексту висновку органу опіки та піклування Конотопської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав від 02.03.2023 року № 01-14/192 вбачається, що ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відповідає інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33-35).

Відповідно до ст. ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є первоосновою розвитку особистості дитини.

За приписами ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до частин другої та третьої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною третьою статті 157 СК України закріплено, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох із урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків.

У силу частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене та те, що відповідач повністю погодився із позовними вимогами, не заперечував проти позбавлення її батьківських прав, що підтверджується її заявою, наданою в судове засідання, також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки ОСОБА_4 , її навчанням, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а також враховуючи позицію самої дитини ОСОБА_4 , яка прохає позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни її поведінки, суд за її позовом може поновити батьківські права.

Керуючись ст.ст.164, 165, 166 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 67, 75 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду або до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Третя особа виконавчий комітет Конотопської міської ради, як орган опіки та піклування, юридична адреса: м. Конотоп, просп. Миру, 8.

Суддя Рідзевська І. О.