Справа № 683/2992/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Лугового О.М.

з участю секретаря Градомської Д.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

встановив:

В жовтні 2022 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив скасувати право власності ОСОБА_2 на господарські будівлі загальною площею 148,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер :01:007:0029, номер запису про право власності 19038067 від 13.02.2017 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 33880569 від 16.02.2017 року, та визнати за ним право власності на нерухоме майно: господарську будівлю (гараж), який розташований за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0563 га кадастровий номер :01:007:0032, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .

В обґрунтування своїх позивних вимог зазначив, що згідно Акту про реалізацію предмета іпотеки від 11.09.2019 року №23333 виданого та затвердженого Старокостянтинівським відділом ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, ОСОБА_4 на електронних торгах придбав нерухоме майно - господарську будівлю (гараж), що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та земельну ділянку площею 563 кв.м., кадастровий номер :01:007:0032, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною вартістю 512 529 грн. 08 коп.

З метою завершення реалізації права власності на вищезазначене придбане нерухоме майно ОСОБА_4 звернуся із відповідними документами до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавути Ю.А. Однак, згідно листа відмови №27101-16 від 15.02.2020 року приватного нотаріусу було відмовлено у видачі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, оскільки «у вищезазначеному Акті про придбання майна з електронних торгів зазначено, що господарська будівля (гараж) належить боржнику на підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, серія та номер ХМ38 від 18.10.2016 року та розташована на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 . Однак у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належна боржнику господарська будівля (гараж) розташована за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку з розбіжностями в адресі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі неможливо видати Свідоцтво на зазначену господарську будівлю (гараж). Окрім того, земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0032 утворилась в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0029, але у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0032» Згідно вимог ст.ст. 182, 332 ЦК України боржник не набув права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0032, яка була предметом електронних торгів.

У зв`язку відмовою нотаріуса видати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, позбавлений можливості зареєструвати право власності за собою.

Позивач зазначає, що усі неточності зумовлені виключно протиправними діями відповідача, який будь якими способами намагався уникнути стягненя предмету іпотеки, у зв`язку з чим звернувся до суду для захисту його законних прав та інтересів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2022 року у даній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого засідання.

12 січня 2023 року ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області дану справу було залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині ухвали від 12 січня 2023 року.

17 січня 2023 року позивачем було усунені недоліки зазначені в ухвалі від 12 січня 2023 року.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2023 року продовжено розгляд даної цивільної справи.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року у справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому відповідно до вимог ст.128 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив та вказав, що він не є учасником спірних правовідносин, які виниклим з позивачем з підстав набуття земельної ділянки у власність, будь якого відношення до позивача не має, цивільні правовідносини в нього склались лише з ОСОБА_5 за договором іпотеки від 20.05.2016.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що ОСОБА_2 не здійснив державної реєстрації права власності на земельні ділянки із кадастровими номерами :01:007:0033, :01:007:0032, у зв`язку з чим не набув права власності на них.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що позичив ОСОБА_2 20 000 дол. США та уклав з останнім договір іпотеки, предметом якого була земельна ділянка :01:007:0029. Згоди ОСОБА_2 на поділ земельної ділянки не давав. В подальшому стягував на підставі рішення суду грошові кошти за договором позики. Крім цього показав, що порадив ОСОБА_4 купити земельну ділянку на електронних торгах.

Свідок державний виконавець Вовк Н.В. в судовому засіданні показала, що виконувала рішення Старокостянтинівського районного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованість. З метою забезпечення виконання рішення суду було накладено арешти на майно, яке належне ОСОБА_2 на праві власності та звернуто стягення на передане в іпотеку належне боржнику майно земельну ділянку площею 563 кв.м. з кадастровим номером :01:007:0032, яка утворилась в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0029, відповідно до повідомлення начальника відділу Держгеокадастру у Старокостянтинівському району. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0032 не була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , однак були відомості щодо права власності за ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0029. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0029 була поділена, ще до відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні начальник Старокостянтинівського РВ ДВС Лукашук В.В. показав, що у 2018 році було пред`явлено виконавчий лист Старокостянтинівського районного суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованість, у зв`язку з чим було відкрито виконавче провадження. Відповідно до Витягу з Державного реєстру було встановлено що земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0029 перебуває в іпотеці. В ході виконавчих дій було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0029 була поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:007:0032, :01:007:0033, однак не було припинено права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0029. Відомостей про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0032 була предметом іпотеки не було.

Заслухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно акту про реалізацію предмета іпотеки від 11 вересня 2019 року, вбачається, що головним державним виконавцем Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Вовк Н.В., при примусовому виконання заведеного виконавчого провадження №56954659 до складу якого входить ВП №56948912 та №56781434 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_5 та державної судової адміністрації України, Старокостянтинівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було накладено арешт та звернуто стягнення на передане в іпотеку належне боржнику майно земельну ділянку площею 563 кв.м. (кадастровий номер :01:007:0032 згідно відомостей з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та рішення №252 п.6 від 10.08.2017 року виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та розташовану на ній господарську будівлю (гараж) загальною площею 148,1 кв.м. шляхом реалізації предмета іпотеки на електронних торгах у відповідності до Закону України «Про іпотеку». Переможцем електронних торгів, проведенних за допопомогою Системи електронних торгів арештованим майном з реалізації належного боржнику ОСОБА_2 майна, а саме земельної ділянки площею 563 кв.м. кадастровий номер :01:007:0032 згідно відомостей з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та рішення №252 п.6 від 10.08.2017 року виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на якій розташована господарська будівля (гараж) загальною площею 148,1 кв.м. (реєстраційни номер об`єкта нерухомого майна: 108) визнаний ОСОБА_4 .

Приватний нотаріус Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавута Ю.А. листом №27/01-16 від 15.02.2020 року відмовив ОСОБА_4 у видачі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі Акту про проведення електронних торгів № 23333 від 11.09.2019 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0032 та господарську будівлю (гараж), розташовані в АДРЕСА_2 , оскільки у вищезазначеному Акті про придбання майна з електронних торгів зазначено, що господарська будівля (гараж) належить боржнику на підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, серія та номер ХМ38 від 18.10.2016 року та розташована на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 . Однак у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належне боржнику, господарська будівля (гараж) розташована за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку з розбіжностями в адресі земельної ділянки та розташування на ній будівлі неможливо видати Свідоцтво на зазначену господарську будівлю (гараж). Окрім того, земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0032 утворилась в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:007:0029, але у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0032. У зв`язку із вищезазначеним повідомлено, що згідно ст.ст. 182, 332 ЦК України, що боржник не набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:007:0032, яка була предметом електронних торгів.

Зігдно копії іпотечного договору від 20 травня 2016 року зареєстрованого в реєстрі за № 347, встановлено, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір який зареєстрований в реєстрі за №347. Предметом іпотеки за даним Договоро є нерухоме майно, а саме земельна ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:0029, що належить ОСОБА_2 .

Згідно наявної в матеріалах справи копії рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №252 п.6 від 10.08.2017 року «Про присвоєння адреси об`єктам нерухомого майна по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , вбачається, що після поділу земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_1 присвоїти новоутвореним об`єктам нерухомого майна наступні адреси: земельній ділянці площею 0,0437 га адресу АДРЕСА_1 ; земельній ділянці площею 0,0563 га адресу АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа №6-22-0.30-1517/113-18 від 13.12.2018 року начальника відділу у Старокостянтиніському районні Головного управління Держгеокадастру, земельні ділянки з кадастровими номерами 0:01:007:0032, 0:01:007:0033 утворилися в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:007:0029 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок, розробленої ЗАЦ «Карат».

Згідно відповіді на запит №2946 від 31.01.2019 року начальника відділу у Старокостянтинівському районні Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, земельні ділянки з кадастровими номерами 0:01:007:0033 та 0:01:007:0032, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , які є результатом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0:01:007:0029 за адресою АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 до переоформлення речового права 14.09.2015.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 312914436 від 20.10.2022 за ОСОБА_6 зареєстрована на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 0:01:007:0029, на яку зареєстровано обтяження 20.05.2016 заборона на нерухоме майно на підставі договору іпотеки №347 від 20.05.2016.

Статтею 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою статті 16 ЦК України визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, одним із яких може бути визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Отже, для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно також враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Ч.1 ст. 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України).

Власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст. 317 ЦК України).

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Функцією державної реєстрації права є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Подібні висновки неодноразово формулювалися Великою Палатою Верховного Суду, зокрема в постановах від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункт 96), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 48).

Принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомим майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (пункт 89)) передбачає, що відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається, виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17 (пункт 100)).

Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Близькі за змістом висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункти 95, 96), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (провадження № 12-158гс19, пункт 10.29).

Статті 16, 392 ЦК України визначають способом захисту цивільних прав визнання права власності, коли власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою задоволення позову про визнання права власності є наявність у позивача суб`єктивного права власника, що є предметом доказування у справі та покладає на позивача процесуальний обов`язок відповідно до статей 12, 81 ЦПК України надати суду належні та допустимі докази, що підтверджують право власності позивача на спірне майно, якими у спірних правовідносинах є докази передання майна набувачеві за договором.

За таких обставин, на зазначену позивачем земельну ділянку з кадастровим номером 0:01:007:0032, відповідачем не було здійснено державної реєстрації, отже, останній не набув на неї права власності.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).

Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів, покупцем відповідно є переможець електронних торгів, а тому сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів, що спростовує відповідні доводи апелянта про те, що договір за результатами електронних торгів не укладався, а Миколаївський ВДВС не був стороною договору.

З огляду на те, що відчуження майна з прилюдних торгів за своєю правовою природою, відноситься до договорів купівлі-продажу, тому такий договір відповідно до статті 651 ЦК України може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Відповідно до частини першоїстатті 673 ЦК Українипродавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Практичне застосування статті 651 ЦК України висвітлено у постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13, в якій зазначено, зокрема, що суд оцінює істотність порушення договору, використовуючи термін «значна міра», яка проявляється у позбавленні сторони бажаного результату, який вона мала отримати при укладенні договору. При цьому вина сторони, яка істотно порушила договір, не має будь-якого значення, ні для оцінки порушення як істотного, ні для виникнення права у другої сторони вимагати розірвання договору. Важливим критерієм істотності порушення договору також є розмір завданої шкоди, спричиненої таким порушенням, і який позбавляє потерпілу сторону отримати бажане при укладенні договору. Мова йде не лише про завдання шкоди у грошовій формі, що є прямими збитками, а також і про становище такої сторони, коли вона позбавляється можливості використовувати отримані результати договору.

Згідно із частинами 1, 2статті 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про про визнання права власності на нерухоме майно: господарську будівлю (гараж), що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та земельну ділянку площею 563 кв.м., кадастровий номер :01:007:0032, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , які було придбані результатами електроних торгів, не довів порушення своїх прав зі сторони ОСОБА_2 за результатами електроних торгів. Кірм того скасування права власності ОСОБА_2 на господарські будівлі загальною площею 148,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:007:0029 не призведе до відновлення права позивача щодо переходу права власності на господарську будівлю (гараж), та земельну ділянку, які були предметом електронних торгів.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 81,141, 229, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_1 виданого Дунаєвецьким РС УДМС України в Хмельницькій області від 10 вересня 2015 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду складено 12 травня 2023 року.

Суддя: