ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/6606/21 Номер провадження 22-ц/814/1121/23Головуючий у 1-й інстанції Демченко С.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді - доповідача Дорош А. І.

Суддів: Лобова О. А., Триголова В. М.

при секретарі: Коротун І. В.

розглянувши в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2021 року, ухвалене суддею Демченко С.В., повний текст рішення складено - 08 грудня 2021 року

у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2021 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 59 624,73 грн., 3% річних у розмірі 1078,39 грн., інфляційні витрати у розмірі 2 254,12 грн. та судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач зареєстрований в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з єдиною централізованою системою опалення та є споживачем послуг з централізованого теплопостачання та постачання гарячої води. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг у відповідача за період з 01 жовтня 2011 року по 31 серпня 2021 року виникла заборгованість у розмірі 5 9624,73 грн., на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1078 грн. 39 коп., інфляційні витрати у розмірі 2 254,12 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2021 року позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з опалення та гарячої води за період з 01 жовтня 2018 року по 31 серпня 2021 року у розмірі 28 901,59 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» інфляційні витрати у розмірі 2 254,12 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 1078,39 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір в розмірі 1042,16 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що КП «Харківські теплові мережі» надавало зазначені вище послуги у квартиру АДРЕСА_2 , в якій зареєстрованим значиться відповідач ОСОБА_1 , отже він є споживачем комунальних послуг за вказаною адресою, їх одержував і не відмовився від них у встановленому законом порядку, тому у нього виник обов`язок сплатити ці послуги. Заперечення відповідача з приводу того, що позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження споживання відповідачем послуг наданих КП «Харківські теплові мережі» є необґрунтованими та спростовуються відомостями з Реєстру територіальної громади міста Харкова, з яких вбачається, що станом на 01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за вказаною адресою, а також суд взяв до уваги той факт, що обліковий рахунок відкрито саме на ім`я ОСОБА_1 . Разом з тим, доказів які б спростовували зазначене, відповідачем не надано. Стороною позивача підтверджено неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо сплати коштів за отримані послуги з централізованого опалення, тому вважає позовні вимоги обґрунтованими в межах строку позовної давності три роки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в частині застосування судом строків позовної давності він згоден, але в решті рішення суду вважає необгрунтованим, оскільки квартира №180 знаходиться у приватній спільній частковій власності двох співвласників, т.я. після смерті батьків розмір його частки складає 5/12, він зареєстрований та мешкає у цій квартирі, а другиц співвласник ОСОБА_2 зареєстрований і мешкає за іншою адресою. Ці факти він не навів у відзиві на позовну заяву внаслідок того, що у ній відсутні докази, що він є споживачем послкг позивача, тобто боржником, відсутні докази, що він зареєстрований та мешкає у вкартирі № 180 або є її власником, чим порушено вимоги ст. 81 ЦПК України щодо доказування і подання доказів. Висновок суду про те, що відомостями з Реєстру територіальної громади міста Харкова вбачається, що станом на 01.10.2018 року ОСОБА_1 значиться зареєстрованим у квартирі №180 грунтується виключно на довідці про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, проте, у цій довідці інформація відносно ОСОБА_1 відсутня. Вказує, позивач не полавав ніяких клопотань про витребовування доказів судом, щоб встановити, хто зареєстрований у кв. №180 або встановити адресу його реєстрації. Також вказує, що позивач не навів жодниз доказів того, що обліковий рахунок відкрито на відповідача, обліковий рахунок відкритона колишнього власника квартири ОСОБА_3 , про що відомо позивачу і у нього немає доказів, що обліковий рахунок відкрито саме на відповідача. Позивач безвідповідально ставиться до доказування та обгрунтування своїх вимог. Так вказує, що судове засідання було призначене на 08.12.2021 року на 8-20 год., але судову повістку він отримав 09.12.2021 року, тобто з порушенням вимог ч. 5 ст. 128 ЦПК України. Таким чином, він був позбавлений можливості захищшати себе та довести обставини, які мають значення для справи, чим порушено принцип змагальності. Також вказує, що суд неправильно вказав загальний розмір стягнення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 05.08.2022 року дана цивільна справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.09.2022 року відкрито апеляційне провадження у справі (а.с. 68).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14.11.2022 року справа призначена до розгляду на 15.05.2023 року, без повідомлення учасників справи (а.с. 70).

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , отже є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач.

За вказаною адресою: АДРЕСА_1 , відкрито обліковий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно з наданих позивачем доказів, заборгованість відповідача за вказані вище послуги за період з 01 жовтня 2011 року по 31 серпня 2021 року складає 59 624,73 грн., на яку позивачем нараховано 3% річних у розмірі 1078,39 грн. 39 коп., інфляційні витрати у розмірі 2 254,12 грн.

Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП "ХТМ") та споживачами, які отримують ці послуги.

Інформаційна довідка з Реєстру територіальної громади міста Харкова містить офіційні відомості про осіб, зареєстрованих за певною адресою, є належним доказом зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання особи, оскільки при надходженні позовної заяви надається на запит суду, тому у суду відсутні підстави для неприйняття до уваги відомостей, які містять у зазначеній довідці.

На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував обов`язок щодо повної та своєчасної оплати послуг з централізованого опалення, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстранції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 5 Закону України «Про житловокомунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п.п. 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Положеннями ч.1 ст.10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Приписами ст. 67 ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 87 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Також, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість вимог відповідача стосовно застосування строків позовної давності до вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.ч. 3,4,5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи, що позовна заява подана до суду 12 жовтня 2021 року та беручи до уваги, що позивачем без поважних причин пропущений строк позовної давності, тому позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, з урахуванням строків позовної давності у відповідача є заборгованість за період з 01 жовтня 2018 по 31 серпня 2021 року у розмірі 25 569,08 грн.

Тому, з огляду на викладене, прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня 2018 року задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності.

Крім цього, положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлений обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється, вчасно не проводить оплату послуг, якими користується.

Вказана у розрахунку позивача заборгованість відповідачем на теперішній час не погашена.

Відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України здійснено індексацію боргу, нараховано 3% річних у розмірі 1078,39 грн. та інфляційні витрати у сумі 2254,12 грн.

За таких обставин, розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за опалення і гарячу воду з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у загальному розмірі 28 901,59 грн.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у розмірі 59 624,73 грн., 3% річних у розмірі 1078,39 грн., інфляційних витрат у розмірі 2 254,12 грн. та судового збору у розмірі 2 270 грн.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Черовнозаводського районного суду м. Заркова від 13.10.2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд призначено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 08.11.2021 року о 08-45 год. (а.с. 13-14). 04.11.2021 року відповідач ОСОБА_1 подав суду заяву про неможливість прибути у судове засідання у зв`язку з підготовкою відзиву на позову заяву (а.с. 21). Справа була призначена повторно до розгляду на 08.12.2021 року (а.с. 22,23). 09.11.20211 року до суду першої інстанції від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 26-127). Згідно довідки секретаря у судове засідання 08.12.2021 року учасники справи не з`явилися (а.с. 42). 08.12.2021 року у справі було ухвалено рішення суду, проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду 08.12.2021 року, чим він також обґрунтовує свою апеляційну скаргу.

У відповідності до вимог ч. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України зазначенеє обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Пред`являю даний позов, позивач не надав доказів на підтвердження статусу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутність відомостей щодо статусу квартири позбавляє можливості встановити, чи перебуває вона у приватній власності фізичних осіб, кого саме, чи відноситься вона до державного чи комунального фонду, тобто, хто є наймачем житлового приміщення, у залежності від чого настає цивільно-правова відповідальність у разі наявності заборгованості зі сплати комунальних послуг, яка залежить від розміру частки кожної особи у праві власності, чи застосування солідарної відповідальності членів сім`ї наймача житлового приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 322 ЦК України в ласник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно інформації з Реєстру територіальної громади міста Хакова від 13.10.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , значиться зареєстрованим ОСОБА_1 (а.с. 16).

Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , споживачем є ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 5).

Крім цього, вбачається, що вказана квартира перебуває у приватній частковій власності ОСОБА_1 , якому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.05.2015 року належить 5/12 її частин, та ОСОБА_2 належить на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 05.11.2013 року у справі №646/5161/13-ц - її частина, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Співвласник ОСОБА_2 до участі у справі не притягнутий, тому, виходячи з розміру частки відповідача ОСОБА_1 , яка складає 5/12 частин квартири, підлягають стягненню пропорційно його частці заборгованість за послуги з централізованого опалення та цетралізованого постачання гарячої води згідно наданого позивачем розрахунку, з урахуванням строку позовної давності, за період з 01.10.2018 року по 31.08.2021 року (місяць вересень 2021 року у розрахунку відсутній, позов пред`явлено 12.10.2021 року) у розмірі 25 569,08 грн., з урахуванням індексу інфляції 2 254,12 грн. та 3% річних у розмірі 1078,39 грн., що відповідно буде становити 10 653,78 грн. - заборгованість за послуги з централізованого опалення та цетралізованого постачання гарячої води, 939,22 грн. - індекс інфляції, 449,33 грн. - 3% річних, а всього 12 042,33 грн.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ст. 382 ч.1 п. 4 п.п. «в» ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно матеріалів справи, позивач, звертаючись з позовом до суду першої інстанції, сплатив судовий збір у розмірі 2 077,90 грн. за квитанцією від 30.09.2021 року (а.с. 1), квитанцію від 05.04.2019 року про сплату судового збору у розмірі 192,10 грн. апеляційний суд не приймає до уваги, т.я. в ній зазначено про сплату за позовом до ОСОБА_4 (а.с. 2). При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3 405,00 грн., тому у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог шляхом пропорційності та взаємозаліку підлягає стягненню з позивача на користь ОСОБА_1 3 300,80 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.2, 376, ч.1 п.3,4, 376 ч. 3 п. 4 ЦПК України381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 08 грудня 2021 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 10 653,78 грн. - заборгованість за послуги з централізованого опалення та цетралізованого постачання гарячої води, 939,22 грн. - індекс інфляції, 449,33 грн. - 3% річних, а всього 12 042,33 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 3 300,80 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 травня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов