ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1677/22
провадження № 2/753/1057/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Боклач А.Є., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і є власником цієї квартири. ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що розташована над квартирою позивача. 22.02.2019, 22.09.2021 та 30.12.2021 Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» складено акти про залиття квартири позивача, а саме: кухні площею 8,4 кв.м., вбиральні площею 1,28 кв.м., ванної кімнати 3 кв.м., в яких вказано, що залиття відбулось, у зв`язку з аварійними ситуаціями, які відбулись у квартирі відповідачки В акті обстеження від 30.12.2021 вказано, що залиття відбулось стелі, стін та підлоги туалетної кімнати. Позивач вказує, що внаслідок протиправних дій відповідача йому завдано морадьну шкоду, яка виявилася у довготривалому знахоженні у стані стресу, старжданнях з приводу систематичного залиття квартири, що зумовиломатеріальну шкоду, спричинило порушення стосунків з членами ожини, думеи та переживання необхідності ошуку людей для проведення ремонтних робіт та пошуку коштів для їх оплати.

У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачки лише моральну шкоду, яку він оцінює в 20000,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2022 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2022 року у справі № 753/1677/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання на 01 лютого 2023 року.

31 січня 2023 року від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копію акту про залиття від 18.11.2022 з фотофіксацією факту залиття.

31 січня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що акти про залиття є неналежними доказами, оскільки по формі не відповідають Правилам утримання житлових будинків та прибудинкових територій і не містять всіх необхідних відомостей та однозначної відповіді щодо причини залиття квартири, а також не відображено висновок комісії в частині встановлення вини особи, що спричинила залиття. Відповідач наголошує, що проста фіксація намокання стін та стелі не можє вважатися належним доказом вини відповідача у залитті.

01 лютого 2023 року розгляд справи відкладено на 22 лютого 2023 року.

06 лютого 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив задовольнити позовні вимоги та заперечував проти доводів, викладених у відзиві.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником (співвласником) квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту від 22.02.2019, складеного КП «Керуюча компанія з обслуговування фонду Дарницького району міста Києва», 18 лютого 2019 в будинку АДРЕСА_1 трапилось залиття, залито: кухня S -8,4 м.кв. (стеля та стіни); вбиральня S - 1,3 м. кв. (стелю та стіни); ванна S - 3,0 м.кв. (стелю та стіни). Причиною залиття є: лопнула гнучка підводка до бойлера у кв. АДРЕСА_2 .

Актом від 22.09.2021, складеного КП «Керуюча компанія з обслуговування фонду Дарницького району міста Києва», зафіксовано, що у вересні 2021 року в будинку АДРЕСА_1 трапилось залиття, залито: кухня S - 8,4 м.кв. - стеля; вбиральня S - 1,28 м. кв. - стеля; встановлено, що на час обстеження виявлено на стелі в кухні та вбиральні місцями вологі плями. Причину залиття не встановлено, так як не надано доступ для обстеження каналізаційного стояка в вище розташованій квартирі. Мешканцям кв. АДРЕСА_4 було надано припис щодо доступу до сантехнічного обладнання.

Відповідно до акту від 30.12.2021, складеного КП «Керуюча компанія з обслуговування фонду Дарницького району міста Києва», зафіксовано, що у грудні 2021 року в будинку АДРЕСА_1 трапилось залиття, залито: вбиральня S - 1,28 м. кв. - стеля, стіни, підлога. Причину залиття не вдалось встановити, в зв`язку з ненаданням доступу до вище розташованої квартири АДРЕСА_2 .

За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Як передбачено ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до абзацу 2 п. 2.3.6. Правил утримання будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт.

Згідно з Додатком № 4 та роз`ясненням Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 № 12/20-11-1975) в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Враховуючи викладене, суд частково погоджується з доводами відповідача та вважає, що вищезазначеним вимогам відповідає лише Акт від 22.02.2019, складений КП «Керуюча компанія з обслуговування фонду Дарницького району міста Києва», згідно з яким 18 лютого 2019 в будинку АДРЕСА_1 трапилось залиття, залито: кухня S - 8,4 м.кв. (стеля та стіни); вбиральня S - 1,3 м. кв. (стелю та стіни); ванна S - 3,0 м.кв. (стелю та стіни). Причиною залиття є лопнула гнучка підводка до бойлера у кв. АДРЕСА_2 .

Відповідач не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, хоча це є її процесуальним обов`язком, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Наданий відповідачем на спростування доводів позивача Акт від 22.02.2019, в якому зазначено, що причини залиття квартири вказані зі слів мешканки кв. АДРЕСА_5 , суд не бере до уваги з огляду на очевидну при дослідженні і порівнянні наявних у позивача і відповідача оригіналів цього акту відмінність у способі їх заповнення.

В інших актах, наданих позивачем, зафіксовано лише наявність вологих плям на стелі та відсутні відомості про причини залиття та особу, з чиєї вини воно трапилося, а тому, на думку суду, вони не можуть бути належними доказами на підтвердження вини відповідача у залитті.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як зазначено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Враховуючи, що внаслідок протиправних дій відповідача, нормальний та звичний ритм життя позивача був порушений, виникла потреба у відшукуванні додаткових коштів на ремонт помешкання, враховуючи тривалість переживань позивача, необхідність звернення за примусовим виконанням обов`язку з відшкодування шкоди, що потребує додаткових зусиль, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню відповідача на користь позивача в розмірі 4000 грн., який на думку суду є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав позивач.

За таки обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 4 000 (чотири тисячі) гривень.

В іншій частині - у позові відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ,РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14 червня 2023 року.

Суддя О.В. Якусик