ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/109/23 Номер провадження 22-ц/814/3168/23Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою адвоката Цієр Раїси Миколаївни в інтересах ОСОБА_2 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року, прийнятого під головуванням судді Куцин В.М. в м. Миргороді (дата складання повного тексту не зазначена),-

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2014 року.

Від даного шлюбу мають двох дітей доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказувала, що діти проживають з нею, спору про місце проживання дітей між подружжям не існує.

Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11 січня 2023 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 1073,60 грн. судового збору на користь держави.

Допущено рішення до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржила адвокат Цієр Р.М. в інтересах ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати.

Вважає, що при визначені суми аліментів, судом першої інстанції не було враховано те, що відповідач є військовослужбовцем і наразі весь його дохід витрачається на забезпечення його амуніції, а також те, що він має на утриманні свою непрацездатну матір, для якої він є єдиним годувальником.

Зазначає, що ОСОБА_2 , як батько згоден сплачувати аліменти на утримання своїх доньок в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 16 травня 2014 року між сторонами зареєстрований шлюб.

Від цього шлюбу народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є військовослужбовцем за контрактом з 15.03.2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що діти проживають з нею, а чоловік, батько дітей матеріальної допомоги не надає, тому вона змушена звертатися до суду.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення дітей, відповідачем не надано будь-яких доказів щодо утримання ним інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно зі статтею 182 СК України та відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник відповідача посилалася на те, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем і більша частина його доходу витрачається на придбання амуніції і всього необхідно для здійснення військової служби.

Однак, колегія суддів критично сприймає вказані доводи, адже потреби батька в своєму забезпеченні не можуть нівелювати потреби його неповнолітніх дітей, яких він зобов`язаний утримувати до досягнення ними повноліття.

Разом з тим, Постановою КМУ від 16 лютого 2022 року № 122 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146» встановлено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, БЕБ, служби цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби, співробітників Служби судової охорони утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

Таким чином, військовослужбовці сплачують аліменти на загальних засадах та з усіх видів грошового забезпечення (крім такого, яке не має постійного характеру).

У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Не можуть бути взяті до уваги, твердження відповідача щодо утримання ним своєї непрацездатної матері, оскільки вказане не підтверджене належними та допустимими доказами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Цієр Раїси Миколаївни в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.05.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна