ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/857/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/1087/20 Категорія: на ухвалу Єщенко О.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

скаржник ОСОБА_1 ;

суб`єкт оскарження ВДВС у м. Умань;

стягувач ОСОБА_2

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2023 року за скаргою ОСОБА_1 про дворушницьке виконавче провадження,

в с т а н о в и в:

29 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про дворушницьке виконавче провадження, в якій просив: поновити пропущений строк з поважних причин строк на пред`явлення скарги; визнати виконавче провадження № 65480922 від 19.05.2021 неправомірним; зобов`язати Відділ ДВС у місті Умані негайно усунути порушення по ВП-65480922; судовий збір стягнути з відділу ДВС у місті Умані.

У скарзі посилався на те, що відділ ДВС у місті Умані відкрив виконавче провадження № 65480384 на підставі виконавчого листа по судовому рішенню № 705/1087/20 і друге брудне № 65480922 по виконавчому листу № 705/1087/21. Це різні виконавчі провадження по відтінку сприйняття їх офіційності і законності. Відділ ДВС зобов`язаний був уточнити реквізити з огляду на його безуспішні звернення, на які він не отримав жодної звістки. Діючи під впливом Міжнародного благодійного фонду ім. Рабі Нахмана, який влаштував на нього облаву, Відділ ДВС протиправно зупиняє судове і брудне виконавче провадження з одних підстав і одночасно порушує базові принципи Закону України «Про виконавче провадження» і являється політичною корупцією.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку для звернення до суду зі скаргою про дворушницьке виконавче провадження, залишено без розгляду його скаргу та повернуто її заявнику.

Ухвала суду обґрунтована тим, що зі скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, що скаржник був позбавлений можливості у строки, визначені ЦПК України, звернутись до суду зі скаргою на дії державного виконавця під час відкриття чи зупинення виконавчого провадження № 65480922, тому суд не знайшов підстав для поновлення скаржнику строку для звернення до суду зі скаргою.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду від 20 квітня 2023 року і направити справу для розгляду до іншого суду за встановленою підсудністю.

В апеляційній скарзі вказує, що відділ ДВС у м. Умані за фальшивим виконавчим листом 705/1087/21 судді Гудзенко В.Л. Уманського міськрайонного суду, що стосується адміністративного правопорушення 705/1087/21 судді Єщенко О.І., відкрив виконавче провадження 65480922 нібито про стягнення 320,4 тис.грн. Неправдиві дані внесені в Єдиний державний реєстр виконавчих документів, реєстр боржників і інші офіційні документи.

Зазначає, що з`ясування цього факту відбулось не моментально при отриманні постанови ДВС, а після аналізу дій і оскарження їх в досудовому порядку відповідно до закону, тому тільки після ігнорування органів ДВС його скарг, скаржник 29 березня 2023 року звернувся до суду.

Також вказує, що при розгляді справи суддя Єщенко О.І. порушила порядок самовідводу (ст. 36 ЦПК України) і правила підсудності (ст. 26 ЦПК України), не врахувала, що у справі наявний конфлікт інтересів за участю суддів Гудзенко В.Л., Єщенко О.І., відділу ДВС і Міжнародного благодійного фонду ім. Рабі Нахмана.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, учасники справи в судове засідання не з`явились, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що скаржником пропущено встановлений законом строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця та вказані у скарзі причини пропуску цього строку не можуть вважатись поважними для його поновлення.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Із матеріалів скарги та апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається та правильно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 був обізнаний про відкриття виконавчого провадження № 65480922, яке зазначене ним у скарзі, та його зупинення постановою старшого державного виконавця від 30 червня 2021 року, що не заперечується ним у тексті самої скарги, підтверджується його заявою, поданою до відділу ДВС від 02 червня 2021 року, та долученою до скарги постанови про зупинення виконавчого провадження № 65480922 від 30 червня 2021 року.

Вказані обставини не заперечуються ОСОБА_1 і у апеляційні скарзі.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що станом на 29 березня 2023 року (дата подання скарги ОСОБА_1 ) закінчився встановлений законом строк на оскарження дій державного виконавця щодо відкриття вказаних вище виконавчих проваджень, а у скарзі ОСОБА_1 фактично не наведено жодних поважних причин пропуску зазначеного строку.

Судом першої інстанції також вірно вказано, що у скарзі не конкретизовано, які саме порушення по виконавчому провадженню 65480922 ОСОБА_1 просить зобов`язати усунути відділ ДВС у м. Умань, тому неможливо визначити інший процесуальний строк на подання скарги, виходячи із заявлених вимог.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що з`ясування факту внесення неправдивих даних до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, реєстру боржників і інших офіційних документів відбулось не моментально при отриманні постанови ДВС, а після аналізу дій і оскарження їх в досудовому порядку відповідно до закону, тому тільки після ігнорування органів ДВС його скарг, скаржник 29 березня 2023 року звернувся до суду, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції відповідно до статті 367 ЦПК України, оскільки ці обставини не вказувались ОСОБА_1 у скарзі на дії ДВС та не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у поновленні процесуального строку для звернення до суду зі скаргою, залишено без розгляду скаргу та повернуто її скаржнику.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення підсудності за статтею 26 ЦПК України є безпідставними, оскільки положення цієї статті не встановлюють правила підсудності для розгляду скарги на дії державного виконавця.

Твердження скаржника про порушення порядку самовідводу також є безпідставними, так як в матеріалах справи відсутні заяви про відвід чи самовідвід судді, який розглядав справу, тому це питання не вирішувалось судом, отже, неможливо встановити наявність чи відсутність порушень порядку вирішення самовідводу.

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді