Справа № 158/2677/22
Провадження № 2/161/447/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Шульгана Ф.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу №158/2677/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Виконавчий комітет Луцької міської ради, про поновлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2022 року ОСОБА_3 (далі позивач, ОСОБА_3 ) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 (далі відповідач, ОСОБА_4 ) про поновлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 18.06.2015 позивача було позбавлено батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_5 . На даний він перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_6 , у шлюбі є спільні діти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач стверджує, що на даний час він має можливість і бажання піклуватися про сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримувати його матеріально, сприяти розвитку та виховання. Позивач вказує, що у нього відсутня заборгованість по аліментах, він не вживає спиртні напої, позитивно характеризується за місцями проживання та роботи, є військовослужбовцем. Зауважує, що з 2022 року почав спілкуватися із сином.

З огляду на вищевикладене, позивач просить суд поновити батьківські права відносно сина.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 листопада 2022 року справу передано до Луцького міськрайонного суду за підсудністю.

Ухвалою суду від 10 січня 2023 року справу прийнято до провадження.

У відзиві від 27 січня 2023 року позивачка позовні вимоги заперечила, просила у задоволені позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 1 лютого 2023 року залучено до участі в розгляді справи №158/2677/22 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Виконавчий комітет Луцької міської ради; зобов`язано виконавчий комітет Луцької міської ради надати висновок щодо розв`язання спору в частині доцільності поновлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22 лютого 2023 року на адресу суду надійшов висновок Служби у справах дітей Луцької міської ради №52 «Про недоцільність поновлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

6 березня 2023 року протокольно закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча вчасно та належним чином були повідомлені про час, місце та дату судового розгляду справи.

Основною умовою для суду є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення про час, місце та дату судового засідання, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за представника сторони спору.

Судом заслухано думку присутніх учасників справи про можливість розгляду справи за відсутності позивача та його представника, які не заперечували щодо такого розгляду.

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та винесення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні та в письмовому відзиві позов заперечили.

Третя особа у судовому засіданні висловився щодо недоцільності поновлення батьківських прав ОСОБА_3 та просила суд врахувати висновок органу опіки та піклування.

Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони з 23 жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.08.2012.

Від шлюбу у сторін є спільна дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю у м. Ківерці, а з 2018 року сім`я проживає за адресою АДРЕСА_1 .

09.12.2015 ОСОБА_1 змінила прізвище сина ОСОБА_9 на своє прізвище.

ОСОБА_3 проживає у с. Пархомівці Хмельницького району Хмельницької області.

06.06.2015 уклав шлюб з ОСОБА_10 . Від шлюбу мають двоє дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 18.06.2015 у справі №678/119/15-ц ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У рішенні вказано, що ОСОБА_3 ухилявся від виконання обов`язків по вихованню сина ОСОБА_9 , не піклувався про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не готував до самостійного життя, не утримував, не сплачував аліменти, що стало причинами для позбавлення його батьківських прав відносно сина (а.с. 9-10).

Позивач стверджує, що на даний час він має можливість і бажання піклуватися про сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримувати його матеріально, сприяти розвитку та виховати; вказує, що у нього відсутня заборгованість по аліментах, він не вживає спиртні напої, позитивно характеризується за місцями проживання та роботи, є військовослужбовцем. Зауважує, що з 2022 року почав спілкуватися із сином.

Згідно з висновком органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради, цей орган вважає за недоцільне поновлення батьківських прав позивачу (а.с. 113).

Надаючи правову оцінку вищенаведеним обставин у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У частинах першій, другій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливим. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171СК України).

Згідно із частинами першою, четвертою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Такі обставини потрібно встановлювати через призму якнайкращих інтересів дитини та пріоритету збереження сімейних зав`язків, які можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, зокрема у разі, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною.

Так, позивачем долучено до матеріалів справи довідки з протитуберкульозного диспансера та від лікаря-нарколога, датовані 13.05.2014 (а.с. 20, 21).

Крім того, долучена позивачем медична довідка про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів була дійсна до 12.05.2016 (а.с. 22).

З довідки КНП «Хмельницька ЦРЛ» Хмельницького району вбачається, що позивач під наглядом лікаря-нарколога не перебуває з 04.01.2022 (а.с. 23).

Тобто, вказані докази не є належними, допустимими та достатніми доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Летичівського районного суду Хмельницької області від 07.07.2022 у справі №678/694/22 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього штраф з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с .61).

У довідці Дошкільного навчального закладу №3 від 14.11.2022 вказано, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідував заклад з 01.09.2014 по 31.08.2017, весь час ним опікувалася мама ОСОБА_1 , зауважено, що батько дитини до закладу не з`являвся, життям та умовами перебування дитини не цікавився (а.с. 72).

У довідці КЗ ЗСО «Луцький ліцей №10» від 10.11.2022 вказано, що хлопчик навчався у закладі у 2018-2019 н.р., його навчанням займалась лише мама, батько жодного разу не приходив, не спілкувався з класоводом, не цікавився успішністю і поведінкою сина, батьківські збори не відвідував (а.с .73).

Аналогічні відомості викладені у довідці КЗ ЗСО «Луцький ліцей №27», де ОСОБА_9 навчається з 03.09.2018 (а.с. 74).

КЗ «Луцька музична школа №2» у довідці від 17.11.2022 вказав, що ОСОБА_9 відвідує заклад з 01.09.2020, опікується хлопчиком мама, вона несе всі фінансові витрати, батько дитини до закладу не з`являвся, навчанням не цікавився (а.с. 75).

ОСОБА_9 відвідує з 03.10.2022 репетиторський центр ОСОБА_11 «Мій успіх» та клуб спортивного карате «Волинь».

Дані заклади надали інформацію про те, що навчанням хлопчика займається лише мама, батько до закладів не з`являвся, успіхами дитини не цікавився (а.с. 76, 77).

Проаналізувавши надані сторонами відомості про участь позивача у вихованні та утриманні дитини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для поновлення його батьківських прав щодо сина.

Так, пояснення та посилання позивача в основному стосуються намірів на майбутнє та власних прав і потреб у поновленні батьківських прав, натомість жодних даних, як він виконує на теперішній час свій обов`язок по утриманню дитини матеріали справи не містять (крім відсутності заборгованості по аліментах на даний час).

Проте, варто зауважити, що станом на липень 2022 року заборгованість позивача по аліментах становила 75 417,29 грн., державним виконавцем були винесені постанови про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, керування транспортними засобами, користування вогнепальною мисливською та іншою зброєю (а.с. 64-69).

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді спорів щодо поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При цьому, Служба у справах дітей надала суду негативний висновок щодо можливості поновлення батьківських прав, і хоча він не має для суду заздалегідь встановленої сили, проте цей висновок узгоджується з поясненнями як матері дитини, так і самої дитини, та з іншими доказами, наявними у матеріалах справи (а.с. 113).

Також, у висновку зауважено, що ОСОБА_9 (син) повідомив, що ніколи не бачив батька, вперше спілкувався з ним по телефону у вересні 2022 року і висловив думку щодо недоцільності поновлення ОСОБА_3 батьківських прав, так як він не відчуває від нього батьківської турботи.

Варто зауважити, що з позовом до суду позивач звернувся 14.11.2022.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що поновлення у батьківських правах на даному етапі не відповідає інтересам малолітньої дитини, при цьому суд врахував думку самої дитини, ставлення хлопчика до біологічного батька на час розгляду справи, та думку матері.

На переконання суду, позивач має вчиняти належні дії для налагодження стосунків із сином та побудови з ним довірливих відносин.

Позивач не позбавлений можливості реалізувати свої наміри щодо матеріального забезпечення, участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, погодивши це питання з матір`ю та, відповідно до ч. 7 ст. 169 СК України через рік має право повторно звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав, надавши відповідні докази реалізації таких своїх намірів.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Керуючись ст.265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Виконавчий комітет Луцької міської ради, про поновлення батьківських прав, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Луцької міської ради, місце знаходження: м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено

та підписано 07.06.2023.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк