ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/582/23 Номер провадження 22-ц/814/3333/23Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 13 березня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Савченко Л.І. в м.Полтаві (дата складання повного тексту не зазначена),-

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що сторони з 28.08.2004 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2020 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні та на те, що вона не може самостійно забезпечити належний рівень життя дитини, а відповідач є здоровим та працездатним та інших осіб на утриманні не має, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту отримання судом позовної заяви і до повноліття дитини.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 13 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 січня 2023 року.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту отримання судом позовної заяви і до повноліття дитини.

Вказує, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, не визначив яку саме частку від доходу необхідно стягувати на користь позивача, а також безпідставно визначив мінімальний розмір аліментів, що належить стягувати з відповідача у вигляді 50 % прожиткового мінімуму для дитини віку, а не у розмірі одного прожиткового мінімуму, як про це просила позивач.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 28.08.2004 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2020 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, врахував стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідача, те, що останній матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний це робити відповідно до ст. 180 СК України, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, оскільки позивач просила стягнути аліменти в частці від доходу відповідача, тобто відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України , якою встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а саме не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно зі статтею 182 СК України та відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, районний суд, встановлюючи розмір аліментів, визначив гарантований законодавством розмір аліментів, натомість для присудження рекомендованого розміру аліментів законодавцем визначено таку умову, як достатність заробітку (доходу) платника аліментів, дані стосовно чого відсутні в матеріалах справи.

Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги в частині не згоди позивача із стягненням аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначала, що судом першої інстанції не було визначено розмір частки доходу, що підлягає стягненню в якості аліментів з відповідача.

Вказане твердження, спростовується оригіналом судового рішення, а саме його резолютивною частиною, в якій зазначено, «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20 січня 2023 року.

Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 13 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.05.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна