Справа № 758/9319/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Будзан Л.Д., секретаря судового засідання Якимчук В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особа: ОСОБА_2 , Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просить суд встановити факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 23.04.2014 між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим зареєстровано шлюб, актовий запис №163 від 23.04.2014. Зазначає, що 20.07.2022 звернулась до Подільського відділу реєстрації актів цивільного стану у м. Києві із запитом про внесення до Державного реєстру цивільного стану громадян актового запису про шлюб №163 від 23.04.2014, натомість, 10.08.2022 останній у внесенні вказаних відомостей відмовлено, у зв`язку із тим, що документ, про реєстрацію якого просить заявниця, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Враховуючи викладені обставини, просить суд встановити факт реєстрації шлюбу на тимчасово окупованій території України з метою легалізації та належного оформлення документів на території України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02.12.2022 відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремного провадження.

В судове засідання заявник не з`явилась, будучи належним чином повідомленою, разом із тим, її неявка, в силу положень ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.04.2014 між заявником - ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим зареєстровано шлюб, актовий запис №163 від 23.04.2014.

20.07.2022 ОСОБА_1 подано заяву до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві із проханням внести до Державного реєстру цивільного стану громадян актовий запис про укладення шлюбу, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №163 від 23.04.2014.

10.08.2022 Подільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві відмовлено у внесенні відомостей щодо реєстрації шлюбу, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим під актовим записом №163 від 23.04.2014, у зв`язку із тим, що документ, про реєстрацію якого просить заявниця, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, в яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У частині 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про реєстрацію, розірвання шлюбу підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Відповідно до частини третьої статі 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчаосово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про реєстрацію шлюбу особи, виданих органами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливість збору доказів реєстрації шлюбу особи на окупованій території може бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Беручи до уваги те, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим зареєстровано шлюб, актовий запис №163 від 23.04.2014, яка на момент реєстрації шлюбу відносилася до тимчасово окупованої території, суд вважає за можливе відповідно до ст. 315 ЦПК України та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вказану заяву задовольнити та встановити факт реєстрації шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 4, 13, 76-81, 89, 258-259, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту реєстрації шлюбу, - задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу, укладеного 23.04.2014 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклавського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №163 від 23.04.2014.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся БУДЗАН