справа № 198/192/23
провадження № 2-о/0198/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Ткаченко Т.О., заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду смт Юр`ївка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Юр`ївська об`єднана територіальна громада в особі Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування вимогзаявниця зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства, а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя батько ОСОБА_1 склав заповіт, за яким все майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповів доньці.

Після смерті ОСОБА_2 заявниця звернулась до Юр`ївської держнотконтори Дніпропетровської області для оформлення своїх спадкових прав, однак нотаріус постановою від 02.05.2023 відмовив у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю документів на підтвердження факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Однак, ОСОБА_1 стверджує, що фактично прийняла спадщину, оскільки приблизно за рік до смерті батько переїхав до неї на постійне місце проживання, де і помер. До того ж із заявою про відмову від прийняття спадщини заявниця до нотаріуса не зверталась.

Таким чином, ОСОБА_1 не має змоги оформити свої спадкові права, тому змушена звернутись до суду та просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ухвалою суду від 17.05.2023 у цивільній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд, а також за клопотанням заявниці від Юр`ївської державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги та просила задовольнити їх з підстав, викладених у заяві.

Представник Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, в поданій на адресу суду заяві просив розглядати справу за відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, з`ясувавши обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області 01.03.2022 (а.с. 12).

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтями 1216 та 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,905 га, розташованої на території Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 116578, виданого головою Юр`ївської РДА 27.03.2003 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6607;житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Юр`ївської селищної ради 03.10.2011, та земельних ділянок для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, а також ведення особистого підсобного господарства (а.с. 13-15).

Згідно зі ст.ст. 1217, 1223, 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 17січня 2009 року державним нотаріусом Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. Згідно вказаного заповіту все майно (рухоме та нерухоме), де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що за законом матиме право і що буде належати йому спадкодавець заповів заявниці (а.с. 16).

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

За положеннями ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Тобто способами прийняття спадщини є спільне проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса спадкоємцем, який на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживав. При цьому спадкоємцю, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не потрібно вчиняти жодних юридичних дій для її прийняття сам факт його постійного проживання і віднесення до числа спадкоємців є достатнім для виникнення юридичних наслідків у формі прийняття спадщини.

Цей факт, що за загальним правилом перевіряється нотаріусом, є підтвердженням прийняття спадщини і, будучи доведеним спадкоємцем належними документами, є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Разом з тим, законодавством не встановлено строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину, зобов`язаний вчинити такі дії.

02 травня 2023 року заявниця звернулась до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропущений строк 6 місяців для прийняття спадщини (а.с. 21).

Пунктами 3.21, 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України (6 місяців), він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

За вимогами п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

З огляду на викладені норми права за відсутності документів, що підтверджують реєстрацію місця проживання або постійне проживання спадкоємця на день смерті разом зі спадкодавцем, державний нотаріус правомірно відмовив заявниці у вчиненні нотаріальної дії.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на момент смерті не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до судуз заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Таким чином, суду необхідно визначити, чи підтверджується факт сумісного проживання спадкоємця та спадкодавця на момент смерті останнього, внаслідок чого ОСОБА_1 може вважатися такою, що прийняла спадщину.

Так, місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житло, в якому фізична особа проживає постійно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» (в редакції на момент смерті спадкодавця) передбачено, що громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.Вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати. Місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги. Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Таким чином, місцем проживання вважається житло, де особа проживає строкам понад шість місяців на рік.

При цьому відсутність сумісної реєстрації місця проживання спадкодавця та спадкоємця не може бути доказом того, що останній не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним твердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані спадкоємцем, та оцінені судом (постанови Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 484/747/17 та від 01.07.2020 у справі № 222/1109/17).

Як виходить з довідки № 496, виданої Юр`ївською селищною радою Павлоградського району Дніпропетровської області 09.05.2023, та актів обстеження фактичного місця проживання, на час смерті спадкодавець був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з лютого 2021 по день смерті мешкав разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18-20).

Окрім того, факт того, що померлий та ОСОБА_1 проживали більше року разом до моменту смерті ОСОБА_2 , підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, оскільки вони принесли присягу та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, а дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.

Матеріали спадкової справи свідчать, що відомості про інших спадкоємців, крім заявниці, відсутні, спадкові договори спадкодавець за життя не складав (а.с. 29-43).

З огляду на наведені норми законодавства, враховуючи період проживання, обставини справи, подані документи та показання свідків, суд вважає, що проживання ОСОБА_1 разом з батьком на момент смерті останнього за адресою: АДРЕСА_2 , носило характер постійного, отже, остання має право на спадщину у вигляді земельних ділянок та житлового будинку як спадкоємець за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 265, 268, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факттого, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості про учасників справи:

- ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

-Юр`ївська об`єднана територіальна громада в особі Юр`ївської селищної ради Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: 51300, Дніпропетровська обл., Павлоградський район, смт Юр`ївка, вул. Центральна, 67/1, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, встановленому ЦПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 02 червня 2023 року.

Суддя І. О. Гайдар