КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3820/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Нежури В.А. , Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Мамась Максимом Олександровичем, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 01 липня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Волкової С.Я.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,-

встановив:

У грудні 2019 року до суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗКУ Україна" із позовом про стягнення суми страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивує тим, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» і ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії AM № 115961 від 10 березня 2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Nissan X-Trail, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

27 лютого 2018 року в місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_2 та автомобіля Porsche Cayenne, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» автомобіль.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 17 квітня 2018 року особою, винною в настанні ДТП, визнано ОСОБА_1 та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Вказує, що відповідно до рахунку № НОМЕР_3 від 01 березня 2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 146 686,78 грн.

Згідно умов договору страхування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 142 647 грн 23 коп. Виплата страхового відшкодування здійснена ПрАТ СК «ПЗУ Україна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі Звіту про результати огляду місця ДТП (Заяви про настання страхового випадку) від 27 лютого 2018 року та страхового акту № UA079/L02/01 від 15 березня 2018 року.

Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 13467 від 16 березня 2018 року.

З посиланням на статтю 993 ЦК України, статтю 27 Закону України «Про страхування» вказує, що після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 142 647 грн 23 коп.

Звертає увагу, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом.

Вказує, що 24 жовтня 2018 року відповідачу направлено вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди з метою урегулювання спору у досудовому порядку. Однак, на дату подання позовної заяви відповіді щодо результату розгляду вимоги ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримано не було.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 142 647 грн 23 коп, а також судові витрати.

Печерський районний суд міста Києва заочним рішенням від 24 квітня 2020 року позов задовольнив повністю.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2021 року заяву представника відповідача ОСОБА_3 задоволено. Скасовано заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування.

Призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Печерський районний суд міста Києва рішенням від 01 липня 2022 року позов задовольнив в повному обсязі.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» 142 647,23 грн страхового відшкодування.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» 1 921,00 грн сплаченого судового збору.

Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Мамась М.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що позивач в суді першої інстанції не навів обґрунтовані докази на підтвердження того, що заявлена страховою компанією сума є адекватною завданим збиткам, у зв`язку із чим відповідач не повинен нести надмірний тягар відповідальності, який на нього намагаються перекласти.

Вказує, що у постанові Верховного Суду у справі № 910/171/17 від 02 жовтня 2018 року відображено правову позицію, згідно із якою до страховика потерпілого переходить право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

При суброгації до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування. Таким чином, розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, до заподіювача шкоди із суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором.

Вказує, що скаржником наведено аргументи, які вказують на перевищення сплачених сум над розміром фактично заподіяних збитків, при тому, що і законодавство, і судова практика свідчать, що розмір страхового відшкодування не виходить за межі завданих саме відповідачем збитків.

Посилається на те, що позивачем не надано суду висновок автотоварознавчої експертизи, з якого можна було б встановити обсяг завданих відповідачем пошкоджень та вартість робіт і запчастин, необхідних для відновлення автомобіля.

На підтвердження розміру заподіяної шкоди та вартості відновлювального ремонту позивачем надано рахунок ТОВ «Ніко-Автоальянс» №01054 від 01 березня 2018 року, в якому зазначено лише одну графу: «ремонт автомобіля» і вартість з ПДВ 146 686,78 грн.

Вказує, що в доданому до відповіді на відзив наряді-замовлення в розділі «запчастини» зазначено про придбання наступних «дрібних» запчастин: п.67 «емблема», п.68 «обшивка багажного відсіку ліва», п.70 «вставка обшивки баг. відсіку ліва», п.81 «холдинг стекла», п.86 «сенсор положення кришки багажника», п.88 «карта кришки багажника», при тому, що про пошкодження багажного відсіку чи кришки багажника у звіті мова не йде.

Окрім цього, суттєвою покупкою (30252,22 грн.) стала «кришка багажного відсіку» (п.80 розділу «запчастини» наряду-замовленнн). Звертає увагу, що у звіті, підписаному аварійним комісаром, немає відмітки про будь-яке (тим паче, таке суттеве, що могло б вимагати повної заміни) пошкодження кришки багажника, хоча відповідна графа у звіті існує.

Звертає увагу, що згідно п.100 розділу «запчастини» наряду-замовлення придбано «крило заднє ліве», хоча у звіті про результат огляду місця ДТД про те, що заднє ліве крило не розломане, не розірване і не містить тріщин, а є лише деформованим. Таке пошкодження усувається рихтуванням, а не купівлею і повного заміною заднього крила.

Вказує, що позивачем не доведено вартість завданої шкоди та виплаченого відшкодування.

Зазначає, що згідно квитанції від 27 квітня 2018 року, з якої вбачається, що безпосередньо ОСОБА_2 сплатила ТОВ «Ніко Автоальянс» 7 639,53 грн. як «доплата за роботи зг. н/з №АН104945 від 27 квітня 2018 року. Уважає, що потерпіла особа особисто сплатила вказану суму коштів, відтак відсутні підстави стягнення цієї суми на користь позивача.

Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що заявлені для відшкодування відповідачем витрати в розмірі 146686,78 грн враховують знос автомобіля, його частин і комплектуючих, розрахований у порядку, встановленому законодавством України.

Вказує, що позивач виходить із вартості відновлювального ремонту автомобіля в розмірі 146 686, 78 грн., з яких виключено франшизу в розмірі 4 039,55 грн., та просить стягнути з відповідача 142 647,23 грн.

Водночас, суду не повідомлено про те, що відповідач безпосередньо в день вчинення ДТП сплатив потерпілій особі 300 доларів в якості часткової компенсації завданих збитків. Станом на момент ДТД вказана сума становила 8100,00 грн. З врахуванням 142 647,23 грн, які просить стягнути позивач, розмір відшкодування, яке покладається на відповідача, перевищує розмір відновлювального ремонту (навіть в тому розмірі, що необгрунтовано заявлено самим позивачем).

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 01 липня 2022 року у справі №757/65795/19-ц, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольнивши позов в повному обсязі, суд першої інстанції зробив висновок, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування, набув права зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 . Окрім цього вказав, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом установлено такі обставини.

З даних договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 115961 від 10 березня 2017 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) установлено, що предметом договору є майнові інтереси страхувальника/застрахованої особи, якими є транспортний засіб Nissan X-Trail державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.7-19).

Згідно умов договору визначено: варіант виплати страхового відшкодування "майстерня", амортизаційний знос - не враховується.

Пунктом 5.1 розділу 5 договору передбачено, що страхова сума (ліміт виплат) - визначається за домовленістю страхувальника та страховика під час укладення договору та зазначаються в ОУС.

Пунктом 10.22 договору визначено, що якщо в ОУС цього договору вказано варіанти виплати страхового відшкодування "майстерня" розрахунок розміру страхового відшкодування відбувається на підставі попередньо погоджених із страховиком рахунків і способу ремонту СТО, яка виконує роботи, спираючись на часові норми виробника ТЗ, а також ціни запасних частин і матеріалів офіційних імпортерів, які вказані у системі Audatexабо Eurotax.

Розрахунок розміру страхового відшкодування може бути здійснено згідно варіанту "Оцінка" за письмовою заявою страхувальника.

У випадку, коли загальна вартість ремонту перевищує вартість, встановлену згідно варіанту "Оцінка", розмір страхового відшкодування може бути розрахований на підставі оригіналів актів виконаних робіт та документів, що підтверджують оплату проведеного ремонту, використаних запасних частин та/або матеріалів (у тому числі для виконання малярних робіт), які були погоджені зі страховиком.

З даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 установлено, що власником транспортного засобу NissanX-Trail, шасі НОМЕР_5 є ОСОБА_2 (а.с.20).

27 лютого 2018 року у місті Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія ОСОБА_2 , та автомобіля Porsche Cayenne, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням водія ОСОБА_1 . Вказана обставина не заперечується учасниками справи.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 гривень. Стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 гривень (а.с.22).

З даних довідки про дорожньо-транспортну пригоду №201744 від 12 квітня 2018 року за вих.№9383вх-1/41/11/5-2018 установлено, що 27 лютого 2018 року у м. Київ, бульвар Олексія Давидова, 2/7, мала місце дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля PorscheCayenne під керуванням ОСОБА_1 та Nissan X-Trail під керуванням ОСОБА_2 . З даних вказаної довідки також установлено, що автомобілі отримали механічні ушкодження: Nissan X-Trail - задня ліва частина, Porsche Cayenne- передня права частина (а.с.27-28).

З даних рахунку №01054 від 01 березня 2018 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Ніко Автоальянс", установлено, що ремонт автомобіля NissanX-Trail, шасі НОМЕР_5 складає 146686,78 гривень (122238,98 без ПДВ) (а.с.29).

З даних наряду-замовлення №АН104945 від 27 квітня 2018 року установлено, що загальна вартість виконаних робіт та запчастин складає 150286,76 гривень (а.с.133-138).

З даних квитанції №16014737 установлено, що ОСОБА_2 сплатила на рахунок ТОВ "Ніко Автоальянс" грошові кошти у розмірі 7 639,53 гривень. У графі призначення платежу вказано "доплата за роботи зг.н/з№АН104945 від 27.04.18" (а.с.140).

З даних страхового акту №UA079/L02/01 від 15 березня 2018 року підписаного провідним фахівцем ПрАТ "СК "ПЗУ України" Голошва Г.В. установлено, що ПрАТ" ПЗУ Україна" вирішило провести виплату відшкодування у розмірі 142647,23 гривень (а.с.31).

З даних розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №UA079/L02/01 установлено, що розмір страхового відшкодування становить 142647,23 гривень (а.с.30).

З даних платіжного доручення №13467 від 16 березня 2018 року установлено, що ПрАТ СК "ПЗУ Україна" перерахувало на рахунок ТЗОВ "Ніко Автоальянс" грошові кошти у розмірі 142647,23 гривень. У графі призначення платежу вказано "страх.відшкод. ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_6 ) за автор.роб.згідно рах.№ НОМЕР_3 від 01.03.8р в т.ч.ПДВ, дог. АМ.115961 від 10.03.2017" (а.с.32).

З даних листа, адресованого ОСОБА_1 , встановлено, що ПрАТ СК "ПЗУ Україна" звернулось до ОСОБА_1 з вимогою про відшкодування шкоди у розмірі 142 647,23 гривень протягом 5-ти дні з моменту отримання даної вимоги на рахунок.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивач як страховик потерпілої особи, сплатив останній страхове відшкодування, у зв`язку з чим отримав право вимоги до винної особи - відповідача по справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин - суброгація (постанова ВП Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не доведено розмір відшкодування, оскільки не було надано висновку авто товарознавчої експертизи у зв`язку із пошкодження транспортного засобу, є необґрунтованими, зважаючи на те, що сторонами договору страхування узгоджено варіант виплати страхового відшкодування на підставі погоджених сторонами рахунків і способу ремонту СТО. Позивачем надано для підтвердження розміру понесених реальних витрат на відновлення транспортного засобу рахунок № НОМЕР_3 від 01 березня 2018 року, наряд-замовлення №АН104945 від 27 квітня 2018 року та копію платіжного доручення №13467 від 16 березня 2018 року на суму 142647,23 грн. Вказані кошти були сплачені на рахунок ТЗОВ "Ніко Автоальянс", яким і здійснювався відновлювальний ремонт пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді застрахованого транспортного засобу.

Згідно розрахунку страхового відшкодування до страхового акту №№UA079/L02/01 вартість відновлювального ремонту становить 146686,78 грн, розмір франшизи згідно умов договору 4039,55 грн, розмір страхового відшкодування становить 142647,23 грн.

Доказів на підтвердження того, що вартість відновлювального ремонту перевищує розмір завданих збитків, матеріали справи не містять, як і не надано доказів того, що при визначенні страхового відшкодування були ураховані пошкодження, що не пов`язані із цим страховим випадком.

Доводи апеляційної скарги в частині стягнення із відповідача на користь позивача суми 7639,53 грн відхиляються колегією суддів, оскільки згідно квитанції від 27 квітня 2018 року ОСОБА_2 сплатила ТОВ «Ніко Автоальянс» цю суму як «доплату за роботи зг. н/з №АН104945 від 27 квітня 2018 року". Натомість розрахунок страхового відшкодування, яке мав сплатити позивач у зв`язку із виконанням робіт по ремонту автомобіля ОСОБА_2 , визначена 15 березня 2018 року на підставі окремого рахунку № НОМЕР_3 від 1 березня 2018 року.

Доводи апеляційної скарги щодо врахування зносу автомобіля відхиляються колегією суддів, оскільки згідно умов договору визначено, що амортизаційний знос не враховується.

Щодо доводів апеляційної скарги про відрахування з розміру відшкодуванням суми 8100,00 гривень з посиланням на те, що відповідач одразу після ДТП заплатив потерпілій 300$, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи таких доказів не містять.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду першої інстанції, апеляційним судом не установлено.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Мамась Максимом Олександровичем, залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 01 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді В.А. Нежура

В.В. Соколова