Справа № 562/661/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2023 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Саган Л.В., розглянувши в м.Здолбунові позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" про внесення змін до договору страхування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" про внесення змін до договору страхування. Позивач просить суд зобов`язати відповідача Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" внести зміни в поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-118258042, укладений 22 листопада 2019 року у формі електронного договору страхування із страхувальником ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано з порушенням правил підсудності з наступних підстав.

Підставою пред`явлення позову до Здолбунівського районного суду Рівненської області Корнійчук М.Т. зазначає, що він проживає у с.Здовбиця Рівненського району (раніше Здолбунівського району) Рівненської області, а також те, що договір було укладено у с.Здовбиця Рівненського району (раніше Здолбунівського району) Рівненської області, а страховий агент Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" є співробітницею Здовбицького відділення АТ "Ощадбанк", яке знаходиться на території Рівненського району (раніше Здолбунівського району) Рівненської області, та посилається на положення ч.5 та ч.7 ст.28 ЦПК України.

Частиною 5 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до ч.7 ст.28 ЦПК України позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

За змістом п.22 ч.1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз.1 пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду на виконання вимог ст.175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України "Про захист прав споживачів", зазначивши про те, яке порушено право споживача згідно ст.21 Закону України "Про захист прав споживачів", таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів".

Застосування Закону України "Про захист прав споживачів" до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними законами.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 квітня 2019 року в справі № 212/1101/18 (провадження № 61-45614св18) зробив висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування. Положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України "Про страхування" та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України "Про захист прав споживачів" - загальними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-126цс14.

У полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-118258042 від 22 листопада 2019 року, до якого позивач просить внести зміни, зазначено, що цей документ є візуальною формою полісу, що посвідчує укладення внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - Договорі), який діє виключно на території України на умовах, встановлених Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Як вбачається з позовної заяви, підставою звернення позивача до суду не є порушення відповідачем Закону України "Про захист прав споживача", оскільки позов не містить жодного посилання на порушення прав та способи їх захисту, передбачені цим Законом.

Крім того, суд враховує, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-118258042 від 22 листопада 2019 року укладено на період з 23 листопада 2019 року по 22 листопада 2020 року включно, тобто на момент звернення позивача до суду вказаний договір втратив чинність, адже відповідно до п.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про страхування", дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі закінчення строку дії.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що даний позов підлягає розгляду за загальними правилами територіальної підсудності.

Територіальна підсудність - компетенція із розгляду цивільних справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачем позов пред`явлено до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан", яке згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Саксаганського, 96, що територіально відноситься до Шевченківського району м.Києва, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Шевченківського районного суду м.Києва.

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі наведеного, внаслідок порушення правил підсудності, суд вважає за необхідне передати справу за підсудністю за місцезнаходженням відповідача до Шевченківського районного суду міста Києва.

У відповідності до ч.3 ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.27, 28, 31, 32, 187 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" про внесення змін в договір страхування - передати на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я