Справа № 686/4837/22
Провадження № 2/686/1748/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: представника відповідача ОСОБА_1

представника третьої особи Дикої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи орган опіки та піклування Чорноострівської селищної ради, дитячий будинок Хмельницької обласної ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи орган опіки та піклування Чорноострівської селищної ради, дитячий будинок Хмельницької обласної ради про позбавлення батьківських прав. Просить позбавити його матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 батьківських прав відносно нього - її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування свого позову вказав, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його матір`ю є ОСОБА_3 . У дитячому будинку Хмельницької обласної ради він проживає з 11 березня 2013 року, куди його влаштувала його мати, тимчасово терміном на 1 рік. Мама звернулася у службу у справах дітей Хмельницької райдержадміністрації. Тоді Хмельницькою райдержадамінстрацією було видано розпорядження про його влаштування до дитячого будинку у зв`язку з важким матеріальним становищем. До влаштування в дитячий будинок він з мамою, сестрою а бабусею жив в будинку бабусі, яка доглядала за ним та сестрою. Коли він був у дитячому будинку, бабуся відвідувала його, брала на канікули. Щороку мама продовжувала термін перебування його в дитячому будинку. А в квітні 2015 року влаштувала його сестру ОСОБА_4 в дитячий будинок. Відвідувала їх з сестрою два-три рази на рік, відмовлялась брати його на канікули додому. Коли померла бабуся, а мама народила дитину від чоловіка, з яким зараз живе, брати на канікули майже перестала. 29.11.2021 року його мама забрала ОСОБА_5 до дому, а його забирати не збирається. Хоч їй запропонували забрати до дому ще його. Але він відмовився до неї іти, так як вона не хоче, щоб він проживав разом з ними, тому що мама ніколи не займалася його вихованням. Тільки бабуся піклувалася про нього та любила його весь період перебування в дитячому будинку, мати не купувала йому одягу, приладдя до школи, не цікавилася його здоров`ям, життям та навчанням, тобто ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків.

Позивач направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Чорноострівської селищної ради в судовому засіданні вказав, що вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Представник третьої особи - дитячого будинку Хмельницької обласної ради, в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов вважає таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У дитячому будинку Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 проживає з 11 березня 2013 року, куди його влаштувала мати, тимчасово терміном на 1 рік.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

Частинами першою, другою статті 27 цієї Конвенції визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька, так і для дітей. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до повідомлення органу опіки та піклування Чорноострівської селищної ради - 23.06.2023 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалося питання про доцільність позбавлення батьківських прав

ОСОБА_3 . Комісією не встановлено вагомих підстав доцільності позбавлення батьківських прав матері. Думку дитини ОСОБА_2 вислухати не вдалося, так як за повідомленням дитячого будинку Хмельницької обласної ради, він з 01.03.2022 року по теперішній час евакуйований до Польщі.

Згідно довідки-характеристики від 21.06.2023 року - громадянка ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання на території села Рідкодуби зарекомендувала себе з позитивної сторони. Скарг та заяв від жителів села Рідкодуби на громадянку ОСОБА_3 не надходило. Компрометуючі матеріали у виконавчому комітеті Чорноострівської селищної ради на громадянку ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до акту обстеження умов проживання - санітарний стан житла задовільний. Для дітей є окремі ліжка, шафа для одягу, облаштоване місце для навчання.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 29.06.2023 року № 23 - орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є недоцільним.

За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи орган опіки та піклування Чорноострівської селищної ради, дитячий будинок Хмельницької обласної ради про позбавлення батьківських прав задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст..ст. 155, 164 СК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 81, 212-215, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи орган опіки та піклування Чорноострівської селищної ради, дитячий будинок Хмельницької обласної ради про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в

АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в

АДРЕСА_1 ;

Треті особи: орган опіки та піклування Чорноострівської селищної ради, смт. Чорний Острів вул.. Незалежності, 13 Хмельницького району Хмельницької області;

Дитячий будинок Хмельницької обласної ради про позбавлення батьківських прав,

АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 21.08.2023 року.

Суддя: О.В. Мазурок