Справа №:243/1579/23
Провадження №: 2-о/755/265/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2023 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні військового службовця, який із загинув під час виконання обов`язків військової служби,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою в порядку окремого провадження, з вимогами: «Встановити факт перебування заявника, ОСОБА_1 , на утриманні її батька - військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

02 травня 2023 року суддею Слов`янського міськрайонного суду Донецької області постановлено ухвалу про передачу цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва.

Суддя, вивчивши матеріали заяви та долучені до неї докази на предмет дотримання заявником вимог цивільного процесуального законодавства щодо визначення територіальної підсудності при зверненні до суду, приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ч.1ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України)

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно із частиною першою ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV цього Кодексу.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, інші заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Між тим, згідно з чинним цивільно-процесуальним законодавством справи окремого провадження розглядаються за загальними правилами цивільного судочинства, а саме за правилами позовного провадження, однак із певними винятками. Справи цього виду провадження проходять ті ж стадії цивільного судочинства, як і справи позовного провадження, а тому перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції має перевірити підвідомчість даної заяви суду, підсудність справи та суб`єктний склад учасників справи у окремому провадженні.

Як вбачається з рекомендацій, викладених у п.п.3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. У кожному разі суддя зобов`язаний перевірити підвідомчість даної заяви суду.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

Виходячи з положень статті 316 Цивільного процесуального кодексу України щодо підсудності справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підсудність справи визначається за місцем проживання фізичної особи, яка звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, або громадянина України, який проживає за її межами, визначену за його клопотанням суддею Верховного Суду.

Як убачається зі змісту поданої до суду заяви та долучених до неї доказів, заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 20 вересня 2019 року по теперішній час, що територіально відноситься до юрисдикції Деснянського районного суду міста Києва.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Використання законодавцем терміну «справа» у вказаній нормі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК не зобов`язує суд відкривати провадження по справі стосовно позову (заяви), поданого з порушенням територіальної юрисдикції (підсудності), оскільки законодавець визначає цивільну юрисдикцію як визначену законом сукупність повноважень судів лише щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції, а не щодо позовів (заяв), ст. 1 ЦПК.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні військового службовця, який із загинув під час виконання обов`язків військової служби, не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки з дотриманням вимог статті 316 Цивільного процесуального кодексу України заява подана в порядку окремого провадження має розглядатись за зареєстрованим місцем проживання заявника ОСОБА_1 , яка територіально відноситься до юрисдикції Деснянського районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 2, 4, 31, 316, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 243/1579/23 (провадження № 2-о/755/265/23) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні військового службовця, який із загинув під час виконання обов`язків військової служби, передати за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я: