Справа № 128/422/23

РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.

та учасників справи:

представника позивача адвоката Болманенка О.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Олійника А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19.08.2009 було вирішено стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_3 (на даний час ОСОБА_4 ) на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2011, розпочалась процедура виконавчого провадження по стягненню з нього аліментів. Але зі спливом часу у нього з`явилась інша сім`я, в якій народились інші діти, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, його дружина ОСОБА_8 на даний час перебуває на його утриманні, оскільки не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною донькою ОСОБА_7 . Також на його утриманні перебуває мати ОСОБА_9 , 1961 року народження, яка є особою похилого віку, часто хворіє та не отримує пенсійного забезпечення. Крім того, він особисто також має великі проблеми зі станом здоров`я, внаслідок чого не має можливості працювати та отримувати заробіток. Він сплачував аліменти на користь відповідача на утримання дитини, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення сина, але після народження ще двох дітей, виходу дружини в декретну відпустку, погіршення стану його здоров`я, а також погіршення стану здоров`я його матері він не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, адже інші його діти, непрацююча дружина та непрацездатна матір, які перебувають на його утриманні, також потребують належного матеріального забезпечення. Внаслідок вказаних обставин утворилась заборгованість по сплаті аліментів, оскільки він сплачує аліменти по 2000 грн на місяць, а державний виконавець нарахував йому 3 576 грн на місяць. Крім того, державний виконавець нарахував йому штраф за допущення заборгованості в сумі 6556,75 грн та виконавчий збір 6226,50 грн, які він фізично не взмозі сплатити. Державний виконавець вже двічі складав на нього протоколи про адміністративне правопорушення, хоч жодного умислу не сплачувати аліменти в нього не було та немає на даний час. Вважає, що причини, які спонукають його звернутися з цією позовною заявою, є обґрунтованими, тому існують всі підстави для її задоволення та захисту потреб інших його дітей, непрацюючої дружини та непрацездатної матері. Зменшення розміру аліментів до 1/6 частин від усіх його доходів не буде суперечити мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину. Тому просить зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь відповідача ОСОБА_1 на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.08.2009 у справі № 2-1470/2009 на утримання сина ОСОБА_5 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 20.02.2023 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

13.03.2023 відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що з квітня 2018 року ОСОБА_2 ухилявся від виконання свого обов`язку як батька утримувати свого сина. Сплата аліментів відбувалась досить рідко. По кілька місяців вона не отримувала від позивача будь-яких коштів. Однак дитина потребувала нормального харчування, купівлю одягу, витрат на розвиток. На сьогоднішній день заборгованість по аліментах сягає більше 62тис. гривень. Однією із підстав звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів стало те, що у позивача народилось двоє дітей у іншому шлюбі. ОСОБА_2 вказує на те, що відбулась зміна сімейного стану і на його утриманні перебувають діти та дружина ОСОБА_8 , що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.Окремо позивач зазначає і те, що на його утриманні перебуває його мати ОСОБА_9 , 1961 року народження.В той же час на підтвердження факту перебування дітей, дружини та мами на утриманні позивача останнім не надано жодногодокументу.Староста Стадницького старостинського округу ОСОБА_10 вийшов за межі своїх повноважень, надаючи довідку про те, що ОСОБА_9 знаходиться на утриманні ОСОБА_2 , адже такий факт не підтверджений жодними доказами. Крім того, дана довідка суперечить іншій довідці, яку також надано Старостою Стадницького старостинського округу, про те, що ОСОБА_2 не працює з 16.12.2001 по даний час, що у свою чергу свідчить про відсутність сталого доходу у позивача та можливості утримувати ОСОБА_9 .Позивачем не надано жодного документу, зі змісту якого б можна було встановити погіршення матеріального становища, та, відповідно, останній одноособово здійснює утримання дітей та дружини.Зміна сімейного стану позивача виникла ще до 2016 року, однак, протягом значного часу дані обставини аж ніяк не впливали на можливість позивача виконувати рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.08.2009.Звертаючись до суду, позивач не надав жодного доказу, що йогоматеріальний стан погіршився.На сьогоднішній день за позивачем зареєстровано два транспортні засоби. Крім того, на дружину позивача ОСОБА_8 зареєстрована квартира АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно було придбано 12.04.2019, тобто під час перебування в шлюбі, та є спільною сумісною власністю.На сьогоднішній час їй відомо, що позивач проживає саме у вищевказаній квартирі, а не за місцем своєї реєстрації у с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області.Вищевказані факти можутьсвідчити про те, що матеріальнестановище позивача зовсім не погіршилось.Тому просить позовну заяву ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вищезазначений відзив на позовну заяву не підписаний ні відповідачем, ні її представником, про що було відповідальними працівниками Вінницького районного суду Вінницької області було складено акт.

Тому суд не бере до уваги наданий відповідачем ОСОБА_1 відзив, оскільки він не містить підпису.

23.03.2023 від позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що в матеріалах справи знаходяться всі необхідні копії документів, що підтверджують факт перебування на його утриманні двох малолітніх дітей, дружини та матері, зокрема: документи, що підтверджують родинні стосунки (копії свідоцтв про народження, копія паспорта матері), довідки про місце реєстрації, а саме: підтвердження проживання дітей, дружини та матері з ОСОБА_2 , документ, що підтверджує знаходження на утриманні матері ОСОБА_6 є довідка з ПФУ про недостатність страхового стажу для отримання пенсійних виплат, що свідчить про відсутність у ОСОБА_6 доходів, інші документи (відомості), що підтверджують факт перебування на утриманні, а саме: квитанції про сплату комунальних послуг, довідка, видана органом місцевого самоврядування за місцем проживання ОСОБА_2 . Відповідач стверджує, що староста Стадницького старостинського округу ОСОБА_11 вийшов за межі своїх повноважень, надаючи довідку про знаходження на утриманні ОСОБА_6 , однак староста Стадницького старостинського округу діяв відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» та ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», тому надання довідок, що підтверджують факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї є компетенцією місцевого самоврядування. Крім того, відповідач у своєму відзиві посилається на постанову Верховного Суду від 28.05.2021 (справа № 6715/2073/20), з якого виділила для себе абзац: «оскільки належними та допустимим доказами позивачем не підтверджено погіршення його матеріального стану, а зміна сімейного стану народження другої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення аліментів». Однак відповідач не врахувала, що у нього народилось двоє дітей, а в даній постанові мова йде про одну дитину, яка народилася в іншому шлюбі. Відповідач надала до суду витяги з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів на ім`я ОСОБА_12 , однак автомобіля ВАЗ 2103, 1975 року випуску, не існує з огляду на його вік, автомобіль BMW 2000 року випуску, потребує ремонту та значних вкладень для подальшої його експлуатації, ринкова ціна автомобіля в такому стані не перевищує 50000 грн. Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_8 на праві особистої приватної власності, до набуття даної квартири він не має жодного відношення. Ним заявлений позов про зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що його матеріальне становище не дає змоги повноцінно утримувати дітей, дружину, яка перебуває у декретній відпустці, матір, якій він допомагає та підтримує фінансово. Позов обумовлений лише бажанням забезпечувати своїх дітей у рівних частинах. Він визнає відповідальність перед свої сином ОСОБА_13 , усвідомлює свій обов`язок перед ним і не ставить в пріоритет свою нову родину, однак у зв`язку з тим, що не має змоги надати належний рівень матеріального забезпечення всім трьом своїм дітям, вимушений звернутися до суду про зміну розміру аліментів, а не про звільнення від сплати аліментів.

В судовому засіданні 05.06.2023 представник позивача ОСОБА_2 адвокат Болманенко О.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві. Суду зазначив, що у позивача після розлучення з відповідачем народилися ще двоє дітей, його дружина не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Також на утриманні позивача перебуває матір. Позивач не працює, перебуває на обліку у Центрі зайнятості. У зв`язку з хворобою фізична робота позивачу протипоказана. ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів, але аліменти частково сплачує. Дійсно у позивача є у власності автомобіль марки «BMW», однак він потребує великих вкладень та ремонтних робіт. Автомобіль марки «ВАЗ» не існує з огляду на його вік. Судові витрати у справі просить залишити за позивачем.

Представник відповідач ОСОБА_1 адвокат Олійник А.М. в судовому засіданні 05.06.2023 заперечував проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що позивач жодного разу не звертався до відповідача щодо зменшення розміру аліментів, враховуючи його матеріальне становище. Сторони по справі проживають в одному мікрорайоні, але позивач уникає зустрічей з дитиною. Стороною позивача не надано доказів, які підтверджують неможливість позивача працювати. Відомо, що ОСОБА_2 робить ремонти, тому отримує дохід. Вважають, що автомобіль, який є у власності позивача, можна продати та частково погасити заборгованість по аліментах.Також просить врахувати, що позивач з дружиною під час шлюбу придбали квартиру.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 05.06.2023 позовні вимоги не визнала. Суду зазначила, що позивач проживає в м. Вінниця, матір з ним не проживає. Від позивача інколи отримує по 2000 грн аліментів.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з копією виконавчого листа Вінницького районного суду Вінницької області від 19.08.2009, судом вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 10.08.2009 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 25917575 від 13.04.2011, було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1470, виданого 11.04.2011 Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 щомісячно аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.08.2009 до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.11.2008, батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 9).

Відповідно до копії довідки № 633 від 25.10.2022, виданої Стадницьким старостинським округом, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає з сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 ; склад зареєстрованих слідуючий: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (власник); ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (дружина); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (дочка); ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дочка); ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (мати) (а.с. 13).

Згідно з копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 07.07.2016 та серії НОМЕР_3 від 06.11.2021, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с. 14, 15).

На підтвердження стану здоров`я позивачем надано копію амбулаторної карти ОСОБА_2 (а.с. 16-24); протокол обстеження поперекового відділу хребта від 25.01.2019, у якому міститься висновок лікаря про те, що у пацієнта ОСОБА_2 виявлено МР-ознаки дегенеративно-дистрофічних змін поперекового відділу хребта, кили міжхребцевих дисків в сегментах: L4-L5, L5-S1 (а.с. 25); протокол обстеження поперекового відділу хребта від 28.04.2022, у якому міститься висновок лікаря про те, що у пацієнта ОСОБА_2 виявлено МР-ознаки остеохондрозу, спондилоартрозу поперекового відділу хребта, кили міжхребцевих дисків в сегментах: L4-L5, L5-S1 (а.с. 26); виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 від 23.04.2022, у якому зазначений діагноз по ІСРС-2: основний L94-остеохондроз; діагноз МКХ-10: основний М42.17 остеохондроз хребта у дорослих, попереково-крижовий відділ, нестабільний остеохондроз хребта, переважно поперекового відділу хребта, ускладнений килами L4-L5, L5-S1; лікувальні і трудові рекомендації: необхідні дообстеження, повторне проходження МРТ, консультація невропатолога, лікування в стаціонарі неврологічному чи хірургічному, потребує постійного нагляду (а.с. 27).

В копії довідки від 25.10.2022 № 634, виданої Стадницьким старостинським округом, зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з трудовою книжкою НОМЕР_4 від 10.01.2001, не працює з 16.12.2001 (наказ № 176 від 16.12.2001) по даний час (а.с. 28).

Згідно з копією довідки Вінницького міського центру зайнятості від 01.11.2022 № 02-18/1872, виданої ОСОБА_2 , останній перебуває на обліку у Вінницькому міському центрі зайнятості з 25.10.2022 (а.с. 29).

Відповідно до копії довідки від 07.10.2022 № 599, виданої Стадницьким старостинським округом, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, часто хворіє та знаходиться на утриманні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 30).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 11.04.1985 убачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_14 (батько) та ОСОБА_9 (мати) (а.с. 31).

Згідно з копією виписки із амбулаторної карти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , остання з 07.12.2022 знаходиться на амбулаторному лікуванні з приводу радикулопатії лівобічної, обумовленої нестабільним остеохондрозом поперекового відділу хребта, проходить курс лікування (а.с. 34).

З копії виписки з МРТ поперекового відділу хребта ОСОБА_9 від 02.12.2022 убачається, що у неї виявлено МР-ознаки остеохондрозу, сподилоартрозу, спондильозу поперекового відділу хребта, протрузії міжхребцевих дисків в сегментах L1-L2, L2-L3, екструзії міжхребцевих дисків в сегментах L3-L4, L4-L5, L5-S1 (а.с. 35).

Відповідно до копії листа відділу обслуговування громадян № 3 Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, наданого у відповідь на заяву ОСОБА_6 , по заяві від 21.12.2021 щодо призначення пенсії за віком 13.04.2022 прийнято рішення про відмову (а.с. 37).

Згідно з копією розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, заборгованість ОСОБА_2 станом на 30.09.2022 складає 62265,00 грн (а.с. 38-40).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих начальнику Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 сплачує аліменти щомісячно не в повному обсязі, тому що має ще двох дітей, доглядає матір пенсійного віку, яка не отримує пенсію, має також захворювання спини та не має постійного місця роботи (а.с. 41).

Згідно з копією постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 28.04.2022, адміністративний матеріал № 128/430/22 відносно ОСОБА_2 про притягнення до алміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП було повернуто до Вінницького відділу ДВС у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) для належного доопрацювання (а.с. 42).

Установлено, що відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 25917575 від 05.10.2022 за ч. 1 ст. 183 КУпАП (а.с. 43).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 325093362 від 08.03.2023, власником квартири загальною площею 43,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_8 (а.с. 64).

Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 05.03.2023, ОСОБА_2 є власником автомобіля марки BMW моделі 523, 2000 року випуску, та автомобіля марки ВАЗ моделі 2103, 1975 року випуску (а.с. 66).

Згідно з копією довідки Вінницької філії Вінницького обласного центру зайнятості від 18.04.2023 № 02-18/972-23, ОСОБА_2 з 06.04.2023 здійснює пошук роботи та облікований як такий, що шукає роботу у Вінницькій філії Вінницького обласного центру зайнятості; в цей період надаються послуги з підбору роботи.

Відповідно до копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_2 від 19.04.2023, діагноз по ІСРС-2: основний L94-остеохондроз; діагноз МКХ-10: основний М42.17 остеохондроз хребта у дорослих, попереково-крижовий відділ, нестабільний остеохондроз хребта, переважно поперекового відділу хребта, ускладнений килами L4-L5, L5-S1; лікувальні і трудові рекомендації: необхідні дообстеження, повторне проходження МРТ, пацієнт проходить амбулаторне лікування з 10 квітня до теперішнього часу.

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991 (далі Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 вищезазначеної Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини установлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині другій статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Погіршення або поліпшення стану здоров`я платника або одержувача аліментів враховується судом як підстава для зміни розміру аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти, платник аліментів вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розумінні статті 81 ЦПК України та статті 192 СК України саме позивачу необхідно доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 17.02.2020 (справа № 459/2189/18).

Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У даному випадку сторона позивача вказує, що після прийняття рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 19.08.2009 у справі № 2-1470/2009 змінився сімейний стан позивача, погіршилось його матеріальне становище та стан здоров`я.

На підтвердження погіршення матеріального стану позивач ОСОБА_2 надав суду довідку, видану Стадницьким старостинським округом, про те, що він, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_4 від 10.01.2001, не працює з 16.12.2001 року (наказ № 176 від 16.12.2001) по даний час.

Вказані доводи суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не доведено, що у нього відсутні інші доходи.

Позивач також вказує, що його дружина ОСОБА_8 перебуває на його утриманні, оскільки не працює та перебуває у декретній відпустці. Однак доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_8 являється дружиною позивача, доказів того, що вона не отримує дохід та перебуває у декретній відпустці, не надано. Народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не свідчить про обов`язковий вихід матері у декретну відпустку.

Крім того, не підтверджений належними та допустимими доказами факт перебування матері позивача ОСОБА_9 на його утриманні. Сама по собі довідка, видана Стадницьким старостинським округом, не підтверджує вказану обставину, оскільки задля її підтвердження мають бути надані достатні докази, які у своїй сукупності могли б свідчити про це. У відповіді на відзив представник позивача серед доказів, які підтверджують перебування матері на утриманні позивача, зазначає квитанції про сплату комунальних послуг, однак у матеріалах справи вказані докази відсутні.

Також позивач вказує, що погіршився його стан здоров`я. Надані суду висновки з Центру сучасної діагностики «Нейромед» не свідчать про те, що виявлені у позивача захворювання перешкоджають йому працевлаштуватися, а також не підтверджують факт, на який посилається сторона позивача, протипоказання щодо фізичної праці.

Отже, доводи позивача про погіршення його матеріального стану у зв`язку з перебуванням на утриманні матері та дружини, а також стану здоров`я, який перешкоджає працевлаштуватися, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Однак судом також установлено, що у ОСОБА_2 , після винесення рішення про стягнення з нього аліментів, дійсно змінився сімейний стан, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_6 та ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.12.2022 (справа № 727/1599/22), зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

В результаті зміни сімейного стану в тій чи іншій мірі змінилося матеріальне становище позивача ОСОБА_2 , оскільки у останнього збільшилися витрати на утримання інших дітей.

Також стороною позивача на підтвердження погіршення матеріального стану надано довідку, видану Вінницькою філією Вінницького обласного центру зайнятості, від 18.04.2023 № 02-18/972-23 про те, що ОСОБА_2 з 06.04.2023 здійснює пошук роботи та облікований як такий, що шукає роботу у Вінницькій філії Вінницького обласного центру зайнятості; в цей період надаються послуги з підбору роботи.

Вказаний доказ суд вважає належним, допустимим та таким, що свідчить про відсутність офіційного працевлаштування позивача, а, відтак, відсутність сталого доходу.

Отже, позивачем доведено наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19.08.2009 у справі № 2-1470/2009.

Також суд звертає увагу, що квартира загальною площею 43,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 позивачу не належить та перебуває у власності ОСОБА_8 . Відомості про те, що вказана квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у суду відсутні. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що автомобілі, які є у власності позивача, старі, ще 1975, 2000 років випуску, тому їхнє перебування у власності позивача не сприяє вагомому покращенню матеріального становища останнього.

Таким чином, аналізуючи докази по справі та даючи їм оцінку, вирішуючи позов у межах заявлених вимог з урахуванням принципів розумності, справедливості, виваженості, пропорційності, виходячи з розумного балансу інтересів сторін, виходячи з інтересів дитини, які полягають в гарантуванні необхідного та достатнього рівня матеріального забезпечення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) позивача є справедливими, законними та такими, що відповідають потребам дитини на даний час, враховуючи також права та інтереси малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

За клопотання сторони позивача судові витрати слід залишити за останнім.

Керуючись ст.ст. 180-182, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 76-82, 89, 95, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначених до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_15 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2009 року по справі № 2-1470/2009.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї шостої частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

З дати набрання даним рішенням суду законної сили припинити стягнення за виконавчим листом № 2-1470/2009, виданим Вінницьким районним судом Вінницької області 11 квітня 2011 року, та після його повного виконання повернути суду, який його видав.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Повне рішення виготовлено 06.06.2023.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА