Справа № 342/941/22
Провадження № 22-ц/4808/811/23
Головуючий у 1 інстанції Андріюк І. Г.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.

серкетаря Петріва Д.Б.

з участю представників Городенківської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок Лущака М.М. та адвоката Клименка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Шалара Іона Васильовича на рішення Городенківського районного суду від 27 квітня 2023 року, ухвалене в складі судді Андріюк І.Г. у м. Городенка, повний текст складено 01 травня 2023 року у справі за позовом голови Городенківської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування заподіяних збитків,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року голова Городенківської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування заподіяних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 24.01.2021 року на території с.Тишківці Городенківської ОТГ, на полюванні у мисливських угіддях Городенківської районної громадської організації УТМР без передбачених на те відповідних документів, здійснили відстріл чотирьох особин козулі дикої. Внаслідок чого заподіяли істотну шкоду, що є порушенням ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст. 85 КУпАП. 25.01.2021 року по даному факту відкрите кримінальне провадження. Згідно висновку експерта від 07.09.2021 року розмір шкоди, спричинений навколишньому середовищу, внаслідок незаконного добування чотирьох козуль на території мисливських угідь Городенківської районної громадської організації УТМР становить 128 000 гривень. 28.09.2021 року постановою відділення поліції №2 Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області закрито кримінальне провадження за ч.1 ст.248 КК України у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення та встановлено відповідальність, передбачену ч.2 ст. 85 КУпАП. Внаслідок протиправних дій відповідачів, що виразились у проведенні полювання без відповідних документів, під час якого було добуто чотири козулі, позивачу заподіяно майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню. Городенківська районна громадська організація Українського товариства мисливців та рибалок зазначала, що згідно зі спільним наказом Мінагрополітики та Мінприроди від 19 червня 2017 року № 301/222 «Про затвердження Такс для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України)», зареєстрований в Мін`юсті № 842/30710 від 12 липня 2017 року, за добуту козулю, внаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання встановлена такса - відшкодування збитків в розмірі 32 000 грн за одну особину. Посилаючись на те, що внаслідок незаконного полювання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 завдано Городенківській районній громадській організації Українського товариства мисливців та рибалок матеріальних збитків, позивач просив на їх відшкодування стягнути з відповідачів 128 000 грн матеріальної шкоди та судові витрати.

Рішенням Городенківського районного суду від 27 квітня 2023 року позов Городенківської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування збитків задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Городенківської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок нанесені збитки у розмірі 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень, судові витрати у розмірі 2 481 грн судового збору, по 827 гривень з кожного та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 тисяч гривень, по 3000 гривень з кожного. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Шалара І. В. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Вказує, що вину відповідачів не доведено, що підтверджується постановами Городенківського районного суду від 17 лютого 2022 року, якими провадження про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 85 КУпАП закрито, їхня винуватість не встановлена. Згідно протоколу огляду місця події від 24 січня 2021 року в багажному відділі автомобіля було виявлено м`ясну продукцію та предмети схожі на зброю, що не доводить вину відповідачів у відстрілі козуль. Висновок експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи щодо визначення розміру спричиненої навколишньому середовищу шкоди, якщо би відбулося добування чотирьох козуль на територі мисливських угідь Городенківської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок в сумі 128 000 грн не підтверджує факту незаконного добування саме козуль і саме відповідачами. Не встановлено, що це були козулі, як і не встановлено ким вчинено дане діяння. Позивач не надав суду жодного належного доказу, який би свідчив про те, що відповідачами було відстріляно саме чотири козулі, а не іншої тварини. Крім того, не встановлено від чого загинули тварини та скільки часу минуло від їх загибелі. Не встановлено, хто саме вцілив у тварин, не виключено той факт, що їх могли загризти інші звірі.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Шалара І. В. у встановленому законом порядку повідомлений про час та місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомляв, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Крім цього, відповідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Представники Городенківської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок Лущак М.М. та ОСОБА_4 заперечили доводи апеляційної скарги, вважають рішення суду у справі законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи частково позовГороденківської районної громадської організації Українського товариства мисливців та рибалок, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 24.01.2021 року на території с.Тишківці Городенківської ОТГ, на полюванні у мисливських угіддях Городенківської районної громадської організації УТМР без передбачених на те відповідних документів, здійснили відстріл чотирьох особин козулі дикої. Внаслідок незаконного полювання, що є порушенням ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», відповідачі заподіяли позивачу істотну шкоду. Згідно Такси розмір стягнення за незаконне добування або знищення козулі становить 32 000 гривень за одну особину. Отже, з врахуванням наведеного, позивач набув право на відшкодування майнової шкоди відповідачами солідарно у розмірі 128 000 гривень. Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи. Постановою слідчого від 28.09.2021 закрите кримінальне провадження за відсутності в діях ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 284 КК України, з підстав відсутності істотної шкоди, яка в даному випадку не перевищувала 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а не з підстав відсутності вини відповідачів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 21 Закону «Про мисливське господарство та полювання» ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь. Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання і користувачами мисливських угідь. Форма договору встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища. Не допускається користування мисливськими тваринами та ведення мисливського господарства без оформлення відповідних документів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно ст. 22 цього Закону мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а також власниками або користувачами земельних ділянок. Мисливські угіддя надаються у користування на строк не менш як на 15 років. Переважне право на користування мисливськими угіддями мають: власники та постійні користувачі земельних ділянок; користувачі мисливських угідь, які продовжують строк користування цими угіддями.

Наказом Міністерства лісового господарства України №153 від 12.12.1996 року (чинним на час укладення договору) затверджено Типовий договір про умови ведення мисливського господарства.

Вказаний Типовий договір укладається між територіальними органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання і користувачами мисливських угідь.

Згідно договору про умови ведення мисливського господарства від 09.08.2013, укладеного між Івано-Франківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Городенківською РГО УТМР, рішенням Івано-Франківської обласної ради від 30.04.2013 року №918-21/2013 «Про надання в користування мисливських угідь Городенківській районній громадській організації УТМР» надано Городенківській РГО УТМР терміном до 30.04.2028 року мисливські угіддя для ведення мисливського господарства загальною площею 27 825, 2 га, в тому числі: лісові угіддя 0 га, польові 27 671,01 га, водно-болотні 154,19 га. Також згідно п.1.2. договору чисельність козуль на 14.02.2013 не вказана.

Згідно умов договору Городенківська РГО УТМР зобов`язується вести мисливське господарство на закріплених за ним мисливських угіддях з дотриманням вимог Закону «Про тваринний світ», Закону України «Про мисливське господарство та полювання», інших нормативно-правових актів у галузі охорони та використання тваринного світу, ведення мисливського господарства; здійснювати охорону державного та мисливського фонду (підпункти а, є пункту 2.2.)

Статтею 14 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», документами на право полювання є: посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл тощо); відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю у разі її використання; паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання. Зазначені документи мисливець зобов`язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред`являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 24.01.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 мають посвідчення мисливців та 24.01.2021 Городенківським УТМР відповідачам видано відстрілочні картки на добування хутрового звіра зайця на території мисливських угідь Городенківської районної організації УТМР. Ліцензія Городенківською районною організацією УТМР на відстріл козулі відповідачам не видавалась.

Згідно наказу голови Городенківської районної організації УТМР №03-ВД від 27.03.2019 «Про проведення полювання у мисливський сезон 2020/2021 на території угідь Городенківської районної організації УТМР» полювання на козулю не передбачено.

Також встановлено, що 24.01.2021 року близько 20.25 год. працівниками СРПП Городенківського ВП зупинено автомобіль марки «Нива», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у в якому знаходились ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 та багажному відділенні автомобіля виявлено пакет з м`ясом, схожим на тварини козулі, та чотири одиниці мисливської зброї.

Наведене підтверджується рапортами чергового та поліцейського СРПП Городенківського відділення поліції Коломийського відділу ГУНП в Івано-Франківській області від 24.01.2021, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження №0000010, внесеного до ЄРДР за №0000010 від 25.01.2021 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.248 КК України (далі матеріали кримінального провадження).

Постановою начальника сектору дізнання відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 28.09.2021 кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. Копію постанови про закриття кримінального провадження направлено Городенківській районній організації УТМР для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно вказаної постанови 24.01.2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 , перебуваючи на полюванні на території мисливських угідь с.Тишківці Городенківської ОТГ , яка пребуває у користування Городенківської районної громадської організації УТМР вчинили порушення правил полювання та здійснили відстріл декількох тварин козулі без передбаченого на те дозволу. В період часу з 20.51 год по 01.32 год 25.01.2021 у м.Городенка по вул.Височана, Івано-Франківської області, за добровільною згодою ОСОБА_3 , та за участю із застосування безперервної відеозйомки було проведено огляд місця події по вказаному факту, під час якого було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 21213, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , поясні системи із патронами до гладкоствольної рушниці, роздрібні патрони гладкоствольні до гладкоствольної рушниці, картонну коробку із патронами до гладкоствольної зброї, розкидні ножі, гладкоствольні рушниці, дозволи на зброю, оптичній приціл, рушницю та ін. Окрім іншого, виявлено полімерний пакет із надписом «Сільпо» із вмістом м`ясної продукції вагою 3,9 кг, полімерний пакет в якому ще один полімерний пакет із надписом «INTER TOP» із вмістом м`ясної продукції вагою 18,2 кг, полімерний пакет синього кольору із м`ясною продукцією вагою 15, 00 кг, полімерний пакет білого кольору із надписом «DIRECT AUTO» із м`ясною продукцією вагою 25,00 кг, полімерний пакет білого кольору, в якому знаходилась голова одної козулі вагою 2,20 кг та продукція м`ясна вагою 0,4 кг. В ході досудового розслідування ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовились від дачі будь-яких показань на підставі ст.63 Конституції України.

Відповідно до висновку експерта за результатами інженерно-екологічної експертизи за №1107/21-281721/1722/21-28, проведеної Івано-Франківським відділенням КНДІСЕ МЮ України Бахура І. від 30.07.2021, розмір шкоди спричинений навколишньому середовищу, внаслідок незаконного добування чотирьох козуль на території мисливських угідь Городенківської районної організації УТМР становить 128 000 гривень. Заподіяна шкода не є істотною, оскільки у 250 і більше разів не перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (т.1 а.с.6-8)

Постановами Городенківського районного суду від 17.02.2022 року провадження у адміністративних справах щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП (Т.1 а.с.66-77)

Вищезазначені постанови відповідачами не оскаржувались та набрали законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» притягнення порушників до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь.

Такси для обчислення розмірів відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України) затверджено спільним наказом міністерства аграрної політики та продовольства України, міністерства екології та природних ресурсів України від 19 червня 2017 року № 301/222.

Згідно з таксами для обчислення розмірів відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України) розмір стягнення за одну особину козулі складає 32000 грн.

Частиною 4 ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачено, що кошти, за відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі ведення мисливського господарства та полювання, зараховуються на рахунок користувача мисливських угідь, якому заподіяні збитки.

Згідно з положеннями статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями статті 1190 ЦК України солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачами не надано жодних доказів, які б підтверджували відсутність їх вини незаконному полюванні та у за`язку з цим заподіянні матеріальних збитків Городенківській районній організації УТМР.

Що стосується розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 42, 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законами України.

Відповідальність за порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання несуть особи, винні у: порушенні правил полювання та здійснення інших видів використання мисливських тварин, правил регулювання їх чисельності; порушенні прав користувачів мисливських угідь.

Притягнення порушників до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання.

Відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства у галузі мисливського господарства та полювання, здійснюється добровільно або за рішенням суду відповідно до законодавства за затвердженими в установленому порядку таксами, а за їх відсутності - за розрахунками користувачів мисливських угідь.

Такси для обчислення розміру відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства, і центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти за відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення законодавства у галузі ведення мисливського господарства та полювання, зараховуються на рахунок користувача мисливських угідь, якому заподіяні збитки.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України №301/222 від 19.06.2017 року відповідно до яких встановлено розмір стягнення за незаконне добування або знищення за одну особину косулі -32 000 грн.

Відтак, визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд першої інстанції вірно керувався Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України №301/222 від 19.06.2017 року, яким встановлено такси за одну особину косулі в розмірі 32 000 грн і враховуючи, що внаслідок незаконного добування відповідачами чотирьох козуль на території мисливських угідь Городенківської районної громадської організації УТМР заподіяна шкода становить у розмірі 128 000 гривень.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Городенківської районної організації УТМР 128 000 грн майнової шкоди, завданої незаконним полюванням на території мисливських угідь, наданих в користування Городенківської районної організації УТМР, оскільки саме такий розмір вішкодування визначено таксами для обчислення розмірів відшкодування збитків, завданих унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання (крім видів, занесених до Червоної книги України), затвердженими спільним наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України, Міністерства екології та природних ресурсів України від 19 червня 2017 року № 301/222, відсутність вини відповідачів не доведена, відтак у них виникає обов`язок з відшкодування шкоди, завданої з їх вини.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що вина відповідачів не встановлена під час розгляду адміністративної справи про притягнення їх до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 85 КУпАП та кримінальної відповідальності за ч.1ст.284КК України, оскільки закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи. Також закриття відносно відповідачів кримінального провадження завідсутності в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.284КК України мало місце з підстав відсутності істотної шкоди, яка в даному випадку не перевищувала 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а не з підстав відсутності вини відповідачів у заподіянні шкоди.

Крім цього, не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, що саме відповідачами було відстріляно чотири козулі, а не іншої тварини та не встановлено, від чого загинули тварини, так як спросовуються письмовими доказами та показаннями свідів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, протоколом огляду місця події від 24.01.2021 автомобіля ВАЗ21213, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , згідно якого автомобіль знаходився на проїзній частині дороги ппо вул. Височана у м. Городенка неподалік будинку №9. У багажному відділенні цього автомобіля виявлено м`ясну продукцію та предмети схожі на зброю. Згідно протоколу огляду місця події від 24.01.2021 урочища на полі із сторони с.Вікно, на відстані близько 1 км по праву сторону від сполучення автодороги с.Тишківці-с.Вікно, розташований яр, до якого підходять сліди шин транспортного засобу. На відстані 1 м від слідів знаходяться кінцівки тварин загальною кількістю 9 шт, дві шкіри з хутром (вовною) від вбитої тварини: одна шкіра із головою, а друга із кінцівкою ноги.

Поясненнями свідка - начальника сектору дізнання Городенківського відділення поліції Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , що на його вимогу провести огляд та оцінку незаконно добутих декількох диких тварин начальником Городенківської районної державної лікарні ветеринарної медицини Липкою В. листом №32 від 03.01.2021 повідомлено, що під час огляду добутих декількох диких тварин начальником Городенківської районної державної лікарні ветеринарної медицини та завідувачем лабораторії ВСЕ на ринку м.Городенка встановлено, що у поліетиленових мішках знаходились частини чотирьох туш диких кіз, дві голови, десять ніг з копитами, поза плюсні та запяточні суглоби, та одна шкіра.

Такі ж пояснення давали у судовому засідання свідки - голова Городенківської районної громадської організації УТМР ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до підпункту в пункту 4 ч. 1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої вказаної статті), у разі відмови в позові - на позивача (пункт 2 частини другої вказаної статті).

Ураховуючи, що за результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, тому немає підстав для нового розподілу судових витрат у справі та відшкодування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум на 2023 рік затверджений Законом «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX, для працездатних осіб станом на 01 січня цього року становить 2 684 гривні.

Ціна позову в даній справі становить 128 000 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн*100=268 400 грн).

Відтак, ця справа є малозначна в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на апеляційне провадження, тому не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Шалара Іона Васильовича залишити без задоволення. Рішення Городенківського районного суду від 27 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено18 серпня 2023 року.

Судді: В.Д.Фединяк І.В.Бойчук

О.В. Пнівчук