Справа № 462/6951/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 квітня 2023 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Данилович Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine (третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3 ) про захист прав споживачів, стягнення коштів та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій (з урахуванням уточнень /а.с.20-26/) просить стягнути з відповідача 194038,00 грн. за ненадані туристичні послуги та 100000,00 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що між нею та ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine (туроператор) від імені та за дорученням якого, на підставі агентського договору діяв ФОП ОСОБА_3 (турагент), було укладено договір на туристичне обслуговування № 5909, відповідно до якого туроператор зобов`язується відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовлення позивача як туриста, надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а так само і надати інформаційно консультаційні послуги, а позивач зобов`язався на умовах цього договору прийняти і оплатити їх. Вона відповідно до умов договору перерахувала на розрахунковий рахунок турагента ФОП ОСОБА_3 кошти на загальну суму 339214,00 грн. У подальшому через військову агресію туристична поїздка не відбулася. Вона протягом 2022 року неодноразово зверталася до туроператора та турагента з приводу повернення коштів. 08 квітня 2022 року турагент ФОП ОСОБА_3 повернув частково їй кошти в розмірі 208172,00 грн. за невикористанні авіаквитки. Крім цього, такими діями відповідача їй була завдана моральна шкода. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

26 грудня 2022 року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова вказана справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду, відповідачу було запропоновано подати до суду відзив на позов, а третій особі письмові пояснення по вказаній справі.

13 лютого 2023 року третя особа подав до суду письмові пояснення, в якій повідомив, що він повернув позивачу 208172,00 грн. за невикористанні авіаквитки, іншу частину коштів він перерахував відповідачу, який, будучи туроператором, зобов`язаний повернути вказані кошти позивачу /а.с.62-64/.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові, просять позов задовольнити.

У судовому засіданні третя особа позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у його письмових поясненнях.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачу на адресу його місця знаходження. Конверти повернулися з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine (туроператор) від імені та за дорученням якого, на підставі агентського договору діяв ФОП ОСОБА_3 (турагент), було укладено договір на туристичне обслуговування № 5909, відповідно до якого туроператор зобов`язується відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовлення позивача як туриста, надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а так само і надати інформаційно консультаційні послуги, а позивач зобов`язався на умовах цього договору прийняти і оплатити їх (пункт 2.1 договору).

Крім цього п. 2.2 договору було передбачено, що бронювання здійснюється турагентом в системі бронювання туроператора відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою туроператором формою, що наведена у додатку № 1 і є невід`ємною частиною цього договору /а.с.7,8/.

Відповідно до додатку № 1 до договору туристична подорож мала відбутись на Мальдіви у готель OBLU Select At Sangeli з 12 березня по 21 березня 2022 та повна вартість туристичних послуг становила 423150,00 грн., яка еквівалентна 15528 США за курсом НБУ, встановленим на дату укладання цього Договору /а.с.9/.

Позивач відповідно до умов договору перерахувала на розрахунковий рахунок турагента ФОП ОСОБА_3 кошти на загальну суму 339214,00 грн., що підтверджується розрахунковими квитанціям від 23.12.2021 року на суму 50000,00 грн.; 23.12.2021 року на суму 26945,00 грн., 24.12.2021 року на суму 50000,00 грн. та 25.12.2021 року на суму 212269,00 грн. /а.с.10,11/.

24 грудня 2021 року турагент ФОП ОСОБА_3 перерахував туроператору ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine двома платіжними дорученнями № 297 та 298 суму в розмірі 67500,00 грн. та 59121,00 грн., з призначенням платежу: оплата замовлення № 5804887 та № 5804909 пакет турпослуг /а.с.50,51/. Тобто, третя особа перерахувала відповідачу кошти в розмірі 126621,00 грн. на виконання договору на туристичне обслуговування № 5909.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 з подальшим продовженням його дії.

Судом встановлено, що у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та закриттям авіасполучення турист ОСОБА_1 та члени її сім`ї не змогли скористатись послугами з туристичного обслуговування.

Позивач протягом 2022 року неодноразово зверталася до туроператора та турагента з приводу повернення коштів /а.с.68-73/.

08 квітня 2022 року турагент ФОП ОСОБА_3 повернув позивачу ОСОБА_1 кошти в розмірі 208172,00 грн. за невикористанні авіаквитки, що підтверджується платіжним дорученням № 312 /а.с.52,53/.

Таким чином, сума неповернутих позивачу коштів становить 131042,00 грн.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 1 Закону України «Про туризм» туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Статтею 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор), який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт),а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну туриста, встановлюється законом, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена більша відповідальність туроператора.

Відповідно до частини 8 статті 20 вказаного Закону туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач «ТТВК» тм TUI Ukraine не виконав своїх зобов`язань перед позивачем за договором на туристичне обслуговування, зокрема, ним не були виконані вимоги частини 8 статті 20 вказаного Закону України «Про туризм», а тому має повернути ОСОБА_1 , отримані ним від ФОП ОСОБА_3 , кошти за ненадані туристичні послуги у сумі 126621,00 грн., а не 131042,00 грн., як це просить позивач у позові.

Відповідно до додатку № 1 до договору позивач зобов`язувався оплатити відповідачу за надані туристичні послуги суму в розмірі 423150,00 грн., яка еквівалентна 15528 США за курсом НБУ, встановленим на дату укладання цього Договору.

Тобто, відповідач ТОВ «ТТВК» тм TUI Ukraine сам визначив в договорі на туристичне обслуговування № 5909, що зобов`язання сторін зі сплати грошових коштів у гривнях, визначається за офіційним курсом долара США на день платежу.

Відповідно до частини 2 статті 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (ч. 3 ст. 533 ЦК України).

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (частина 2 статті 524 ЦК України).

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Суд зазначає, що існує усталена практика Верховного Суду про те, що у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 у справі № 6-284цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.11.2019 у справі № 130/1058/16; від 23.10.2019 у справі № 369/661/15-ц; від 23.09.2019 справі № 638/4106/16-ц; від 20.02.2019 у справі № 638/10417/15-ц.

Верховний Суд неодноразово акцентував увагу на необхідності відновлення еквівалентом іноземної валюти втрат від знецінення національної валюти внаслідок інфляції.

Тобто, у разі порушення зобов`язання позивач обґрунтовано очікує, що її втрати будуть відновлені у повному обсязі з урахуванням умов договору щодо оплати туристичних послуг у національній валюті України, з відповідним коригуванням пропорційно зміні курсу відповідної іноземної валюти (долара США) на дату повернення їй коштів відповідачем.

Офіційний курс гривні щодо долара США станом на 24 грудня 2021 року (день перерахування позивачем коштів відповідачу) становив 27,2747 грн. за 1 долар США., а станом на 14 квітня 2023 року (день ухвалення рішення у справі) становить 36,5686 гривень за 1 долар США.

Таким чином, станом на 24 грудня 2021 року сума неповернутих відповідачем коштів в розмірі 126621,00 грн. за офіційним курсом НБУ становила 4642,00 долари США (126621,00 грн. : 27,2747 грн. = 4642,00 долари США).

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 169751,44 грн. (4642,00 долари США х 36,5686 грн. = 169751,44 грн.).

Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн., то суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Установлено, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов`язань.

Разом з тим, якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів» (частина 15 статті 20 Закону України «Про туризм»).

Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини 1, 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Таким чином, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, відповідно до статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 у справі № 610/2510/18.

Враховуючи глибину та тривалість моральних страждань позивача, порушення режиму життя, втрату можливості повноцінного відпочинку, а також виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 40000,00 грн.

У відповідності до статті 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 2097,51 грн. (209751,44 грн. х 0,01% = 2097,51 грн.).

На підставі наведеного та керуючись статтями 81,89,141,263-265,274-279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine (третя особа: фізична особа підприємець ОСОБА_3 ) про захист прав споживачів, стягнення коштів та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI на користь ОСОБА_1 НОМЕР_1 гривню 44 грн. заборгованості за туристичним договором та 40000 гривень 00 коп. моральної шкоди. Всього стягнути - 209751 (двісті дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят одну) гривню 44 коп.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI на користь держави 2097 гривні 51 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; проживає за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТВК» тм TUI Ukraine (03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 72 оф. 128; ).

Повний текст рішення складаний 19 квітня 2023 року.

Суддя:

Оригінал рішення.