Єдиний унікальний номер № 175/1421/23
провадження 2/175/332/23
29 травня 2023 року Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області
у складі: головуючого
судді Васюченка О.Г.,
з секретарем Кульпіною Л.Г..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
Позивач Київський міський центр зайнятості 24 березня 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 ..
Свій позов обґрунтовує тим, що 21 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про надання статусу безробітного та про призначення допомоги по безробіттю до Деснянської районної філії Київського міського центру зайнятості. 21 квітня 2020 року відповідачу надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 21 квітня 2020 року по 15 квітня 2021 року. Наказом Шевченківської філії від 03 липня 2020 року відповідачу скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню. В подальшому, наказом Шевченківської філії від 09 липня 2020 року виплату поновлено з 04 липня 2020 року. Наказом Шевченківської філії від 09 липня 2020 року відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю та реєстрацію як безробітного у зв`язку з поданням заяви про відмову від послуг служби зайнятості. Крім того, позивачем було виявлено порушення умов перебування відповідача на обліку як безробітної в період отримання допомоги по безробіттю, а саме перебування у трудових відносинах з ТОВ "СПЕЙС ПРОДАКШН". Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості 02 лютого 2022 року видано наказ про прийняття рішення щодо повернення з ОСОБА_1 нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. З метою досудового врегулювання спору Шевченківською філією надіслано на електронну адресу відповідачу лист-повідомлення №291.5-293/2022 від 02 лютого 2022 року про необхідність повернути в добровільному порядку нараховане та виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття. На вказаний лист відповідачем 15 лютого 2022 року надана відповідь про відсутність, на її думку, підстав для повернення нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття. Станом на дату подання позову вище вказані кошти в добровільному порядку Відповідачем не повернуті.
Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму 10 668,22 грн та судові витрати.
Ухвалою від 30 березня 2023 року провадження в справі було відкрито та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків.
Представник позивача ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, причини його неявки суду невідомі, відзив на позов ним не подавався. Тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні та на підставі наявних в ній матеріалів, про що 29 травня 2023 року постановлено відповідну ухвалу.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.
До Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості 21 квітня 2020 року звернулась гр. ОСОБА_1 з заявами про надання статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю.
На період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 в державній службі зайнятості спрощено процедуру подання документів. Зокрема, в період дії карантину для отримання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, могла надіслати заяву про надання статусу безробітного та про призначення (поновлення) допомоги по безробіттю на електронну поштову скриньку обраного центру зайнятості, через скриньку для кореспонденції центру зайнятості або телефоном, електронною поштою, месенджерами тощо.
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон 1533-ІІІ), загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - Закон 5067-VІ), безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до ст. 4 Закону 5067-VІ, зокрема до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості.
Відповідач для отримання статусу безробітного у вказаній заяві, зазначила інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. З правами та обов`язками безробітного ознайомлена та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей.
Наказом Шевченківської філії від 21.04.2020, відповідно до ст. 43 Закону 5067-VІ та ч 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону 1533-ІІІ, відповідачу надано статус безробітного з 21 квітня 2020 року та призначено виплату допомоги по безробіттю з 21 квітня 2020 року по 15 квітня 2021 року.
Наказом Шевченківської філії від 03 липня 2020 року відповідачу скорочено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з недотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню.
В подальшому, наказом Шевченківської філії від 09 липня 2020 року виплату поновлено з 04 липня 2020 року.
Наказом Шевченківської філії від 09 липня 2020 року на підставі пп. 3 п. 1 ст. 45 Закону 5067-VІ, пп.10 п.1 ст.31 Закону 1533-ІІІ та абзац 16 пп. 1 п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 вересня 2018 №792, Відповідачу припинено реєстрацію безробітного та виплату допомоги по безробіттю з 30 травня 2020 у зв`язку з поданням заяви про відмову від послуг служби зайнятості.
Згідно зі ст. 23 Закону 5067-VI, Позивач здійснює реалізацію державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції через Єдину інформаційну-аналітичну систему (далі - ЄІАС) центрального органу виконавчої влади, яка також включає інформацію що надходить від територіальних органів в процесі діяльності, громадян, роботодавців та органів державної влади.
При здійсненні обміну даними про особу між центром зайнятості та Пенсійним фондом України виявлено, що Відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості в статусі безробітного перебувала у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ "СПЕЙС ПРОДАКШН".
Керуючись вищезазначеними нормами законодавства, 19 січня 2022 року Київським міським центром зайнятості складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 109.
Згідно висновків Акту встановлено, що: « ОСОБА_1 уклала Договір з ТОВ «СПЕЙС ПРОДАКШН» про створення на замовлення і використання об`єкта права інтелектуальної власності від 01.04.2020 №0104 (рп)-СД/2020, згідно п. 10 Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2020 року.
Згідно Додаткової угоди №1 від 01.10.2020, Договір діє до 07 жовтня 2020 року. Винагороду ОСОБА_1 нараховано згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та передачі (відчуження) прав від 07.10.2020 №1.
Таким чином, відповідно до вимог діючого законодавства України, з 01 квітня 2020 року відповідач належала до категорії зайнятого населення, про що не повідомила Шевченківську філію в період перебування на обліку у якості безробітного.
Наказом Шевченківської філії №19/291-02/22 від 02 лютого 2022 року прийнято рішення щодо повернення відповідачем нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття.
Згідно довідки - розрахунку №31 від 25 січня 2022 розмір нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття становить 10 668,22 грн..
З метою досудового врегулювання спору Шевченківською філією надіслано на електронну адресу відповідачу лист-повідомлення №291.5-293/2022 від 02 лютого 2022 року про необхідність повернути в добровільному порядку нараховане та виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття.
На вказаний лист відповідачем 15 лютого 2022 року надана відповідь про відсутність, на її думку, підстав для повернення нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та станом на дату розгляду справи вище вказані кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пов`язуються з початком настання безробіття, тобто, наданням особі статусу безробітного.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, безробітний - це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Пунктом 4 частини другої статті 44 вказаного Закону визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема щодо своєї зайнятості - діяльності, яка пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі).
Відповідно до пунктів 9, 17 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг); також з інших підстав, передбачених Порядком реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних.
Згідно пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного.
За приписами частини другої і абзацу першого частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.
Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2020 року між ТОВ «СПЕЙС ПРОДАКШН» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг, відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов`язаний здійснити вклад у створенні оригінального аудіовізуального твору телевізійного серіалу під робочою назвою «СЛІД» і передати (відчужити) замовнику виключні майнові права на Серіал,а замовник зобов`язується прийняти такі права і виплати Виконавцю Винагороду в розмірі, порядку та на умовах, передбачених договором.
З акту прийому-передачі виконаних послуг до договору надання послуг №1 від 07 жовтня 2020 року вбачається, що узгоджена сторонами винагорода виконавця склала 1242,23 грн. без ПДВ.
Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Факт укладення вказаного договору відповідач, не надавши відзив, не заперечив.
Укладаючи договір від 01 квітня 2020 року, відповідач мав усвідомлювати умови та наслідки укладення такого договору, метою якого є отримання грошової винагороди за виконану роботу.
З огляду на викладене, суд вважає, що ненадання відповідачем центру зайнятості інформації про те, що вона надає ТОВ «СПЕЙС ПРОДАКШН» послуги з 01 квітня 2020 року, за які має намір отримувати кошти та в подальшому неповідомлення про укладення договору від 01 квітня 2020 року є невиконання ним обов`язків зареєстрованого безробітного.
Таким чином, в період перебування на обліку в Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості відповідач в період часу 01 квітня 2020 року надавав послуги за плату, а тому не мав права отримувати передбачені законом соціальні послуги та матеріальне забезпечення на випадок безробіття відповідно до ст.ст.4, 43 Закону України «Про зайнятість населення».
А відтак, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 10 668,22 грн. виплачених на випадок безробіття.
На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. який був сплачений позивачем при зверненні до суду.
На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 83, 141, 258, 263-265, 268, 273, 280 - 284 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Суддя О.Г. Васюченко