Справа № 352/2407/19
Провадження № 2/352/14/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Івано-Франківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

у с т а н о в и в :

Позивач у листопаді 2019 р. звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення коштів, у якому просив стягнути з відповідачки 8912,21 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Дана справа передана в провадження судді Хоминець М. М. 28.05.2020 р.

Ухвалою від 02.06.2020 р. суд призначив справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач обґрунтовував заявлений позов тим, що 29.10.2018 відповідачка звернулася в Тисменицьку районну філію Івано-Франківського обласного центру зайнятості з метою пошуку роботи. З 09.11.2018 відповідачці надано статус безробітної відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення». З 16.11.2018 відповідачці призначено виплату допомоги по безробіттю згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На підставі акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення Тисменицької районної філії № 307 від 13.09.2019 встановлено, що відповідачка згідно наказу (розпорядження) від 19.06.2019 прийнята з 19.06.2019 р. на роботу на посаду завідувача виробництвом у ТзОВ «Торговий дім «Аванта». Згідно обміну даними з ДРЗДСС установлено перебування відповідачки в трудових відносинах із ТзОВ «Торговий дім «Аванта» в період, що співпадає з періодом перебування на обліку як безробітної. За вказаний період з 19.06.2019 до 12.08.2019, коли відповідачка одночасно перебувала в трудових відносинах та знаходилась на обліку як безробітна, вона отримала допомогу по безробіттю в розмірі 8912,21 грн., яка підлягає поверненню згідно положень ч. 1 ст. 34, ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, уточнила розмір позову і просила стягнути з відповідачки на користь позивача 8911,71 грн. В останнє судове засідання представник позивача не з`явилася, подала суду заяву про завершення розгляду справи за відсутності сторони.

Представник відповідача адвокат Широких Ю. В. у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що відповідачка дійсно писала заяву про прийняття на роботу в ТзОВ «Торговий дім «Аванта», коли в червні 2019 р. їздила на співбесіду в центральний офіс цієї фірми в м. Київ, однак, трудовий договір з нею не оформили, з наказом про прийняття на роботу не ознайомили, відповідний запис у трудовій книжці не зробили, робоче місце не визначили, пояснивши, що вона спочатку має пройти навчання. Тому відповідачка була впевнена, що на роботу її не прийняли. 03.07.2019 р. вона отримала травму закритий консолідований перелом правої шийки плечової кістки, з приводу чого безперервно лікувалась до 17.01.2020. У період з 19.09.2019 по 12.08.2019 на банківську картку відповідачки надходили кошти, про надходження яких вона дізнавалась із смс, що приходили на її телефон, у яких не було зазначено, від кого ці кошти та яке їх цільове призначення. Відповідачка була впевнена, що це допомога по безробіттю, яку нараховував позивач. У неї не було підстав сумніватись у цьому. Коли відповідачка в середині серпня 2019 р. прийшла до Тисменицької філії позивача, їй повідомили, що вона працевлаштована у ТзОВ «Торговий дім «Аванта», і вона одразу написала заяву про припинення виплати допомоги по безробіттю. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Позивач не надав доказів того, що допустив рахункову помилку при нарахуванні та виплаті відповідачці допомоги, а також на підтвердження факту недобросовісності з боку відповідачки, яка не була повідомлена про своє працевлаштування та не виходила на роботу. Просила відмовити у задоволенні позову.

В останнє судове засідання представник відповідача не з`явилася, подала суду заяву про завершення розгляду справи за відсутності сторони.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що 09.11.2018 відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Тисменицької районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості із заявами про надання статусу безробітної та про призначення виплати допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 8-го дня після реєстрації, тобто з 16.11.2018 (т.1, а.с.8-9).

Наказом від 12.11.2018 Тисменицька районна філія позивача надала відповідачці статус безробітної, наказами від 16.11.2018 призначила відповідачці допомогу по безробіттю та розпочала виплату допомоги. Відповідачка перебувала на обліку як безробітна в Тисменицькій районній філії позивача з 09.11.2018 до 13.08.2019. Вказані обставини підтверджуються витягами з наказів (т.1, а.с.11 також зв. ст.-12).

Як зазначено в акті № 307 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 13.09.2019 Тисменицької районної філії Івано-Франківського ОЦЗ, відповідачка згідно наказу (розпорядження) від 19.06.2019 прийнята з 19.06.2019 р. на роботу у ТзОВ «Торговий дім «Аванта». При звірці даних обміну ПФУ встановлено перебування відповідачки в трудових відносинах із ТзОВ «Торговий дім «Аванта» в період, що співпадає з періодом перебування її на обліку як безробітної. Сума виплаченої відповідачці допомоги по безробіттю за період з 19.06.2019 до 12.08.2019 підлягає поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (т.1, а.с.14 також зв. ст.).

Суд установив, що наказом (розпорядженням) № 115/К п.9 10895 від 19.06.2019, засвідчена копія якого міститься на а.с.15 т.1, ТзОВ «Торговий дім «Аванта» прийняв відповідачку ОСОБА_1 на роботу з 19.06.2019 на посаду завідувача виробництвом з окладом 4304 грн, встановивши строк випробування тривалістю один місяць. Підставою для видання наказу була заява відповідачки.

У наданому на звернення позивача поясненні від 03.09.2019 ТзОВ «Торговий дім «Аванта» підтвердив, що відповідачка з 19.06.2019 прийнята на роботу на посаду завідувача групи виробництва та отримала дохід у розмірі 5708,29 грн, перебувала на лікарняному з 05.07.2019 по 02.08.2019 і продовжує хворіти (т.1, а.с.16).

Згідно обміну даними з ДРЗДСС установлено перебування відповідачки в трудових відносинах із ТзОВ «Торговий дім «Аванта» в період, що співпадає з періодом перебування її на обліку як безробітної (т.1 а.с.13).

Як випливає з наданої представником відповідача виписки за картковим рахунком відповідачки в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за період з 16.11.2018 до 13.08.2019 (т.2, а.с.44-45), відповідачка в період з 24.06.2019 до 06.08.2019, крім соціальної допомоги по безробіттю, отримала заробітну плату від Торгового дому «Аванта».

За вказаний період з 19.06.2019 до 12.08.2019, коли відповідачка одночасно перебувала в трудових відносинах та знаходилась на обліку як безробітна, вона отримала допомогу по безробіттю в розмірі 8911,71 грн, що підтверджується наданими позивачем розрахунками (т.1, а.с. 10, 155-156).

Посилання представника відповідача на неправильність проведених позивачем розрахунків спростовується наданими представником позивача засвідченими копіями документів платіжних доручень про виплату допомоги по безробіттю, відомостей виплат такої допомоги, виписками з казначейства (т.1, а.с.189-236).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу зареєстрованого безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема за віком, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

До зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення»).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» до видів забезпечення належить допомога по безробіттю.

У відповідності з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг; сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 № 7-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248, у разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц, яка враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, устатті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Суд уважає необґрунтованим твердження представника відповідача про те, що позивач не довів факту недобросовісності з боку відповідачки, яка не була повідомлена про своє працевлаштування та не виходила на роботу.

При цьому суд зазначає, що встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджують написання відповідачкою заяви про прийняття на роботу в ТзОВ «Торговий дім «Аванта», що стала підставою для прийняття відповідачки на роботу, отримання відповідачкою на картковий рахунок заробітної плати від вказаного роботодавця, невиконання нею обов`язку щодо своєчасного повідомлення позивача про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення, свідчать про недобросовісність відповідачки як отримувача допомоги по безробіттю.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що відповідачка з 19.06.2019 відносилася до зайнятого населення та не мала права перебувати на обліку як безробітна і отримувати матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність правових підстав для стягнення з відповідачки отриманої за період з 19.06.2019 до 12.08.2019 допомоги по безробіттю в розмірі 8911,71 грн.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1215 ЦК України, ст. 4, 43 Закону України «Про зайнятість населення», ст. 7, 34, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13.02.2009 № 7-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 12.03.2009 за № 232/16248, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Івано-Франківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Івано-Франківського обласного центру зайнятості, , кошти в розмірі 8911 (вісім тисяч дев`ятсот одинадцять) грн 71 коп. та судові витрати в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн, а всього 10832 (десять тисяч вісімсот тридцять дві) грн 71 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Івано-Франківський обласний центр зайнятості, м. Івано-Франківськ, вул. Деповська, 89а, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник відповідача: ОСОБА_2 , м. Івано-Франківськ, вул. Миколайчука, 7/14.

Повне судове рішення складено 17.05.2023.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ