ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Дряниці Ю.В..,

суддів Пилипчук Л.І., Лобова О.А..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім УКРРЕСУРС" на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК ЕКО-ОІЛ", Акціонерне товариство "Альфа-Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРРЕСУРС" про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВК ЕКО-ОІЛ", Акціонерне товариство "Альфа-Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРРЕСУРС" про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2021 року задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРРЕСУРС» про залучення у справі у якості третьої особи.

Залучено до участі по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВК ЕКО-ОІЛ», Акціонерне товариство «Альфа-Банк» про поділ спільного майна в якості третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРРЕСУРС» (6115, м. Харків, пр. Ювілейний,56, ).

В задоволені заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРРЕСУРС» про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу оскаржила представник ТОВ «Торговий дім «УКРРЕСУРС» в частині відмови у скасуванні заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу в цій частині і постановити нову, про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що місцевим судом не повно досліджені обставини, що мають значення для справи, зокрема той факт, що нежитлові будівлі літ. «П-2», загальною площею 3634,9 кв.м., літ «Р-2», загальною площею 878кв.м., літ «С-1», загальною площею 303,3кв.м., літ «Т-1», загальною площею 294,5кв.м. по АДРЕСА_1 не належать ні ОСОБА_2 ані ОСОБА_1 , а на момент постановлення ухвали про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на вказане нерухоме майно, воно перебувало у власності ТОВ «ТД «Укрресурс».

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Встановлено, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2016 зустрічний позов ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та забезпечено позов шляхом заборони відчуження нежитлових будівель літ. «П-2», загальною площею 3634,9кв.м., літ «Р-2», загальною площею 878кв.м., літ «С-1», загальною площею 303,3кв.м., літ «Т-1», загальною площею 294,5кв.м. по АДРЕСА_1 .

Представник позивача ТОВ «Торговий дім «УКРРЕСУРС» звернулась до суду з заявами про залучення у справі в у якості третьої особи та скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 08.11.2016 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника ТОВ «Торговий дім «УКРРЕСУРС», місцевий суд вказав, що предметом зустрічного позову є вимоги про визнання права власності на частку спірних нежитлових приміщень з доданими документами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з яких вбачається факти відчуження частки майна.

Встановивши, що існує спір між сторонами по справі щодо обтяженого майна, який невирішений, а отже за таких обставин, місцевий суд дійшов виснову, що відсутні на даній стадії розгляду справи підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду.

Як вірно встановлено місцевим судом, відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову місцевий суд правомірно визначив характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно встановив обставини справи.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо вжиття судом заходів забезпечення позову щодо майна, яке не належить сторонам у справі слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалі справи, спірне нерухоме майно по АДРЕСА_1 належало на праві колективної форми власності ЗАТ «Техбаза», засновниками якого були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . При цьому, звертаючись до суду з зустрічним позовом ОСОБА_2 вказував, що обтяжене майно придбано ним у 2002 році, у період перебування у шлюбі з ОСОБА_1 .

Отже, висновок суду про існування невирішеного спору щодо права власності саме щодо нежитлових будівель літ. «П-2», загальною площею 3634,9кв.м., літ «Р-2», загальною площею 878 кв.м., літ «С-1», загальною площею 303,3кв.м., літ «Т-1», загальною площею 294,5кв.м. по АДРЕСА_1 , а також і безпідставності вимог про скасування заходів забезпечення позову, що стосуються цього майна, є вірним.

Вказаних обставин відповідачем не спростовано.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Наведені в апеляційній скарзі, доводи є тотожними доводам, висловленим у заяві про скасування заходів забезпечення позову, які були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстав для її скасування колегією суддів не встановлено

Керуючисьст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім УКРРЕСУРС" залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

О.А. Лобов