Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1427/23 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є.О.
Категорія 68 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/1427/23 за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів виховання та утримання неповнолітніх дітей,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Жмуцького Миколи Володимировича на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Татуйка Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт виховання та утримання двох малолітніх дітей. Встановлення даного факту йому необхідне для можливості здійснювати в установленому законом порядку належного захисту прав та інтересів падчерки і пасинка у будь-яких закладах, соціумі та побуті. Окрім цього, ОСОБА_1 зазначав, що встановлення даного факту сприятиме отриманню заявником відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

Не погодившись з ухвалою суду, представник заявника - адвокат Жмуцький В.М. подав апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що така ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права. Вказує, що зміст заяви від 27.03.2023 про встановлення факту, що має юридичне значення, а також уточненої відповідної заяви від 03.04.2023 свідчить про те, що Заявник чітко вказав обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги. При цьому, до заяви долучено докази, які Заявник вважає за необхідне надати суду на обґрунтування своїх вимог. У своїй ухвалі від 07 квітня 2023 року суд фактично вказав на можливість встановлення цього юридичного факту у позасудовий спосіб, однак зазначена обставина не свідчить про можливість залишення заяви без руху з цих підстав.

Зміст заяви та подані документи надають можливість суду з`ясувати питання щодо наявності чи відсутності передбачених процесуальним законодавством підстав для відкриття провадження у справі й в залежності від цього ухвалити відповідне судове рішення.

Окрім того, суд безпідставно в своїй ухвалі посилається на недотримання Заявником норм ч.4-5 ст. 19 Сімейного Кодексу України, оскільки Заявник не просить встановити факт «самостійного» виховання та утримання пасинка і падчерки. Також посилання суду на обов`язок служби у справах дітей надати висновок про виховання та утримання Заявником цих дітей є необґрунтованим, оскільки до повноважень органу опіки і піклування відноситься надання письмових висновків щодо розв`язання «спору» на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей.

Однак, вимоги, викладені в заяві не стосуються будь якого спору, навпаки мати дітей особисто, своєю заявою добровільно підтвердила факти виховання та утримання свої малолітніх дітей ОСОБА_1 . Крім того, суд необґрунтовано, без належних на те правових підстав, не прийняв до уваги відмову виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирської області про видачу довідки на підтвердження заявлених фактів, оскільки місцем фактичного перебування родини Заявника є с. Глибочиця, Житомирського району та області, яка по територіальності відноситься до Глибочицької територіальної громади. Виконавчий комітет останньої уповноважений видавати та посвідчувати вказані довідки. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відкриття окремого провадження щодо встановлення фактів виховання і утримання малолітніх дітей.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Жмуцький М.В. доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції мотивував його тим, що у вказаних правовідносинах висновок про факт утримання заявником малолітніх дітей можливо підтвердити у позасудовому порядку. Зокрема, такий висновок може надати служба у справах дітей. У випадку відмови за зверненням, Заявник не буде позбавлений можливості оскаржити таке рішення у судовому порядку.

Колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду мотивуючи таким.

За приписами ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного) та окремого провадження ( ч.2 ст. 19 ЦПК України).

Згідно ч.7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Звертаючись до суду із заявою у порядку окремого провадження, ОСОБА_1 обґрунтовує її тим, що встановлення факту виховання та утримання ним падчерки ОСОБА_2 та пасинка ОСОБА_3 забезпечить останніх гарантіями, передбаченими Законом України «Про пенсійне забезпечення», рівноправним становищем у родині поряд із спільними з ОСОБА_4 дітьми, а також надасть йому можливість здійснювати належний захист прав та інтересів падчерки та пасинка в навчальних, лікувальних та інших закладах, а також у соціумі та побуті. Крім того, внаслідок встановлення даних фактів, Заявник вважає, що отримає відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Предметом доказування перебування фізичної особи на утриманні є : - мета встановлення факту знаходження особи на утриманні; - відсутність можливості встановити факт знаходження особи на утриманні через відповідні організації, органи місцевого самоврядування (в позасудовому порядку); - встановлення факту отримання особою постійної допомоги від померлого, якщо ця допомога була основним джерелом існування; - наявність заробітної плати, стипендії, пенсії у заявника і її співвідношення з доходами особи, якій надається допомога; - непрацездатність заявника.

Встановлення факту виховання і утримання малолітніх дітей для задоволення мети, яка зазначена у заяві ОСОБА_1 , не призведе до набуття ним, зміни або припинення особистих чи майнових прав і обов`язків. Відтак, заява, викладена у такому контексті із відповідним обґрунтуванням, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із прийнятим рішенням суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі за п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, але з інших підстав. Тому, апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України слід задовольнити частково, а ухвалу суду змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Жмуцького Миколи Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 07 червня 2023 року.