ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/979/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 708/205/23 Категорія: 304090000 Івахненко О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

За участю секретарів Ярошенка Б.М., Сергун Т.В.

учасники справи:

позивач - Кредитна спілка «Кредит-Союз»;

відповідачі - ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

особи, які подають апеляційну скаргу - ОСОБА_5 ; представник ОСОБА_6 - адвокат Майстренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відео конференції апеляційні скарги ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 - адвоката Майстренка Максима Олександровича на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року, постановлене під головуванням судді Івахненко О.Г. у залі № 2 Чигиринського районного суду Черкаської області 01 травня 2023 року, у справі за позовом Кредитної спілки «Кредит-Союз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором кредиту, -

в с т а н о в и в :

03.03.2023 року Кредитна спілки "Кредит-Союз" звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором кредиту про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач КС «Кредит -Союз» вказує, що між Кредитною спілкою "Кредит-Союз" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір кредиту від 09.03.2021 року № Чи-0095, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 250000 грн. строком на 12 місяців.

За вище вказаним договором відповідач ОСОБА_1 09.03.2021 року отримав 50000 грн., 10.03.2021 року отримав 49900 грн., 11.03.2021 року отримав 49900 грн., 12.03.2021 року отримав 49800 грн., 15.03.2021 року отримав 39865 грн.

Згідно умов вказаного договору ОСОБА_1 зобов?язаний був повернути отриману суму кредиту та сплатити відсотки за користування грошима в строки відповідно до встановленого договором графіка, передбаченого п. 4.2, п. 7.1 договору кредиту та п. 2 Додатку до договору кредиту.

ОСОБА_1 своїх зобов?язань по договору кредиту не виконав, чим порушив вимоги п. 4.2, п. 7.1 договору кредиту та ст. 1054 ЦК України.

Тому ОСОБА_1 станом на 17.02.2023 року має непогашену суму кредиту в розмірі 239465,00 грн.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 заборгував позивачу КС "Кредит Союз" 166897,53 грн. процентів за користування коштами, розрахованих згідно з п. 4.4 договору кредиту.

На підставі п. 6.2 договору кредиту нараховані донараховані проценти за час прострочення в сумі 132136,79 грн.

Всього заборгованість ОСОБА_1 станом на 17.02.2023 року становить 538499,32 грн., в яку входить: заборгованість по тілу кредиту - 239465,00 грн., проценти - 166897,53 грн., проценти, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням - 132136,79 грн.

09 березня 2021 року за відповідача ОСОБА_1 згідно договору поруки № Чи-0095-П поручилися відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а згідно з договором поруки № Чи-0095-П/1 від 09 березня 2021 року - поручилися відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно договорів поруки № Чи-0095- П, № Чи-0095-П/1 від 09 березня 2021 року та норми ст. 554 ЦК України, поручителі несуть солідарну відповідальність разом із боржником ОСОБА_1 , а тому КС "Кредит-Союз пред?являє вимоги про солідарну відповідальність відповідно умов договору кредиту разом із ОСОБА_1 також і до поручителів, просить стягнути борг за договором кредиту та сплачений судовий збір.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року позовну заяву Кредитної спілки "Кредит-Союз" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення боргу за договором кредиту задоволено повністю.

Стягнуто зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) солідарно на користь Кредитної спілки "Кредит-Союз" (, юридична адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, 18002) заборгованість за кредитним договором № Чи-0095 від 09 березня 2021 року станом на 17.02.2023 року в розмірі 538499 (п`ятсот тридцять вісім тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 32 коп., яка складається з: тіло кредиту - 239465,00 грн., проценти за користування кредитом - 166897,53 грн., донараховані проценти у зв`язку із простроченням - 132136,79 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки "Кредит-Союз" (, юридична адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, 18002) судовий збір у розмірі 1615 (однієї тисячі шестисот п`ятнадцяти) гривень 50 коп.

Стягнуто зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки "Кредит-Союз" (, юридична адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, 18002) судовий збір у розмірі 1615 (однієї тисячі шестисот п`ятнадцяти) гривень 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Кредитної спілки "Кредит-Союз" (, юридична адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, 18002) судовий збір у розмірі 1615 (однієї тисячі шестисот п`ятнадцяти) гривень 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Кредитної спілки "Кредит-Союз" (, юридична адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, 18002) судовий збір у розмірі 1615 (однієї тисячі шестисот п`ятнадцяти) гривень 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Кредитної спілки "Кредит-Союз" (, юридична адреса: вул. Гоголя, 250, м. Черкаси, 18002) судовий збір у розмірі 1615 (однієї тисячі шестисот п`ятнадцяти) гривень 50 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 оскаржили рішення суду до апеляційної інстанції, подавши апеляційні скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 вказує, що позовна заява, підписана особою, яка не має повноважень на ведення справи № 708/205/23 у загальному позовному провадженні.

Доказів того, що особа, яка підписала позовну заяву, є адвокатом, до позовної заяви не додано, і у матеріалах справи № 708/205/23 такі докази відсутні.

Згідно даних витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.05.2023 року, ОСОБА_9 не є керівником Кредитної спілки «Кредит-Союз» і не має повноважень на ведення справи в суді, і на підписування позовної заяви.

В апеляційній скарзі зазначається, що відповідно до пункту пошуку на сайті Національної асоціації адвокатів України, відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_9 , є адвокатом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що як позивач, так і відповідач -1 ОСОБА_1 має правомірне право на користування кредитними коштами отриманими у позивача до 09.03.2025 року, у зв`язку із чим правових підстав для застосування до спірних правовідносин ч. 2 ст. 625 ЦК України у суду першої інстанції не було, так як строк виконання зобов`язань відповідача 1 ОСОБА_1 було автоматично продовжено на 36 місяців, а позивач у відповідності до умов пункту 5.2 договору кредиту № Чи-0095-П/1 від 09 березня 2021 року не звертався до відповідача 1 ОСОБА_1 з вимогою про дострокове повернення кредиту.

В апеляційній скарзі звертається увага також на те, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача ОСОБА_1 про дострокове повернення кредиту.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржуване рішення, не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норми права, викладені у постанові від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/18, тому неправильно застосував норми матеріального права, а саме ч. 2 ст. 625 ЦК України та неправомірно стягнув з відповідачів 1-7 проценти, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням у сумі 132 136,79 грн./, посилається скаржник.

Позивач не дотримався вимог ст. 629 ЦК України, так як не звертався до відповідача 1 ОСОБА_1 з вимогою про дострокове погашення кредиту до договору кредиту № ЧИ-0095 від 09.03.2021 року, а тому 30-ти денний строк, встановлений пунктом 5.2 договору кредиту № ЧИ-0095 від 09.03.2021 року, відповідачем 1 на дострокове погашення кредиту не пропущено, що свідчить про відсутність порушеного права позивача на дострокове повернення кредиту відповідачем 1, і як наслідок виконання не простроченого зобов`язання з дострокового повернення кредиту поручителями - відповідачами 2-7.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 просить скасувати рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01.05.2023 року у справі № 708/205/23 і постановити нове рішення, яким залишити позовну заяву Кредитної спілки «Кредит-Союз» без розгляду. Судові витрати з професійної правничої допомоги у розмірі 46 500 покласти на Кредитну Спілку «Кредит-Союз».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року у справі № 708/205/23 є незаконним, необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи.

Скаржник вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи. В оскаржуваному рішенні застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах у постановах Верховного Суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не в повному обсязі з`ясовані обставини справи, оскільки залишено поза увагою факт укладення між ОСОБА_1 та позивачем договору застави № ЧИ-0095-З від 09.03.2021 року, згідно до умов якого ОСОБА_1 передав у заставу позивачу належне йому на праві власності майно на суму 341 000 грн.

Тобто, кредитним договором одночасно передбачене забезпечення виконання даного зобов`язання як заставою, так і порукою. Проте, судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що в позовних вимогах позивачем вказано лише поруку, як засіб забезпечення основного зобов`язання.

В апеляційній скарзі вказується, що договорами поруки не передбачено солідарної відповідальності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 між собою.

Отже, скаржник вважає, що суд неправомірно розглянув в одному провадженні вимоги позивача про виконання зобов`язання за кредитним договором у солідарному порядку, як боржником, так і поручителями, а не окремо або боржником, або його поручителями.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - адвокат Майстренко М.О. просить рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року у справі № 708/205/23 скасувати повністю, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

19 червня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника КС «Кредит-Союз» - І. Лисенка надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив представником позивача мотивований тим, що апеляційна скарга ОСОБА_5 є необгрунтованою, а вимоги викладені в ній не відповідають чинному законодавству, натомість рішення Чигиринського районного суду Черкаської області є правильним, справедливим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Стосовно доводів скаржника про підписання позовної заяви невідповідною особою, позивач вказує, що ОСОБА_9 є виконавчим директором Чигиринської філії КС «Кредит-Союз» та відповідно до п. 8 посадової інструкції виконавчого директора має право підписувати та подавати позовні заяви до суду.

Разом з тим, у відзиві представник позивача посилається, що позивач звернувся із вимогою до відповідача 1 ОСОБА_1 про стягнення всієї суми заборгованості по кредиту. Таким зверненням є подана позовна заява Кредитної спілки, вважає представник позивача.

Стосовно незастосування судом першої інстанції закону «Про споживче кредитування», то представник позивача вказує, що дані доводи скаржника, не стосуються справи, а в судовому рішенні відсутнє стягнення збитків.

У відзиві представник КС «Кредит-Союз» І. Лисенко просить залишити рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року у справі №708/205/23 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

19 червня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив від представника КС «Кредит-Союз» - І. Лисенка на апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката Майстренка М.О.

Відзив мотивований представником позивача тим, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 - адвоката Майстренка М.О. є необґрунтованою, а вимоги викладені в скарзі, не відповідають чинному законодавству, натомість же рішення Чигиринського районного суду Черкаської області є правильним, справедливим та таким що відповідає вимогам чинного законодавства, тому підлягає залишенню в силі.

Представник позивача посилається, що в доводах скаржника не зазначено правових норм чи умов договорів, які б зобов`язували позивача у позовній заяві вимагати першочергово звернення стягнення на заставне майно, або обмежували б право вимагати стягнення боргу із поручителів до того, як звернено стягнення на заставу.

Позивач та його представник вважають, що вказані скаржником норми в апеляційній скарзі говорять про «право» заставодержателя, але не про «обов`язок» заставодержателя. Право звернути стягнення на заставу - не виключає права позивача вимагати від поручителів виконання обов`язків за договорами поруки.

У відзиві зазначається, що той факт, що поручителі підписували декілька договорів поруки, не виключає їх солідарної відповідальності із позичальником і між собою.

В апеляційній скарзі представник КС «Кредит-Союз» просить залишити рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року у справі №708/205/23 без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката Майстренка М.О. - без задоволення.

Сторони повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується даними судових повісток про вручення та з?явились особисто в судове засідання апеляційного суду.

Відповідач ОСОБА_5 просив відкласти розгляд справи чи оголосити перерву після надання пояснень сторонами та їх представниками в судовому засіданні апеляційного суду для надання можливості його представнику - адвокату Тарасову С.О. надати пояснення суду та підтримати доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , яке задоволено судом, та після надання пояснень всіма учасниками розгляду справи, оголошено перерву в судовому засіданні до 17 серпня 2023 року до 9 години.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників скаржників, відповідачів та представника позивача, які з?явились в суд апеляційної інстанції, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржників, апеляційний суд вважає що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог КС «Кредит-Союз» про стягнення боргу за договором кредиту, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог вказавши, що факт укладення договору не заперечуються, визнається позичальником ОСОБА_1 , а жодних доказів спростування розрахунків, наданих позивачем щодо сплати кредитної заборгованості відповідачами суду не надано.

Стягуючи суму заборгованості з відповідачів на користь позивача КС «Кредит-Союз» в солідарному порядку, суд першої інстанції виходив з того, що 09.03.2021 року згідно договору поруки № ЧИ-0095-П поручилися за позичальника ОСОБА_1 відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а згідно договору поруки № Чи-0095-П/1 від 09 березня 2021 року - поручилися відповідачі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт перший частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов?язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов?язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України.

За частинами першою та другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У статтях 525, 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 598, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) згідно стаття 610 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції між позивачем КС «Кредит-Союз» та відповідачем ОСОБА_1 , 09.03.2021 року був укладений кредитний договір № Чи-0095, згідно відповідачу надано кредит у розмірі 250000,00 грн. строком на 12 місяців для ведення особистого селянського господарства (п.1.1, п. 2.3, п. 7.1 договору кредиту) (а. с. 6).

Згідно з даними видаткових касових ордерів ОСОБА_1 09.03.2021 року отримав 50000 грн., 10.03.2021 року - отримав 49900 грн., 11.03.2021 року - отримав 49900 грн., 12.03.2021 року - отримав 49800 грн., 15.03.2021 року - отримав 39865 грн.(а. с. 15-19).

Графіки повернення основної суми кредиту та погашення процентів за ним сторони обумовили та погодили у Додатках до договору кредиту № Чи-0095 від 09.03.2021 року, від 10.03.2021 року, від 11.03.2021 року, від 12.03.2021 року та від 15.03.2021 року (а. с. 7-11).

У п.4.4 договору кредиту сторони погодили, що процентна ставка за кредитом становить 36% на рік від суми залишку кредиту, де проценти нараховуються на суму залишку заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) (а. с. 6).

Із умов договору, а саме : п. 6.2 договору кредиту передбачено, що позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Спілки зобов 'язаний сплатити 65% річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, але в межах суми, не забороненої законами України (а. с. 6).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позичальником ОСОБА_1 умови договору не виконувалися, тому станом на 17.02.2023 року відповідач ОСОБА_1 має непогашену суму кредиту у розмірі 538499,32 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту - 239465,00 грн., процентів за користування кредитом - 166897,53 грн., нарахованих відповідно до п. 4.4 договору кредиту, та процентів, що підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням відповідно до п. 6.2 договору кредиту в розмірі 132136,79 грн.

Судом першої інстанції встановлено та перевірено судом апеляційної інстанції, що з проведеного розрахунку заборгованості, проценти, передбачені п. 6.2 договору кредиту, нараховані за період з 20.04.2021 року по 24.02.2022 року, що спростовує посилання відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представника на нарахування у період дії воєнного стану коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України.

Таким чином, нарахування, починаючи з 25.02.2022 року, позивачем не проводилось.

Відповідно до п. 7.1 договору кредиту сторони погодили і строк дії вказаного договору - 12 місяців з моменту укладення.

В той же час, п. 7.2 договору кредиту передбачає, що у разі закінчення строку дії договору, визначеного в п. 7.1. договору, є непогашений залишок кредиту і Спілка до закінчення цього строку не подала позов до суду про стягнення заборгованості за договором, - строк його дії автоматично продовжується на наступні 36 місяців, з погашенням як тіла кредиту, так і несплачених процентів, що продовжують нараховуватись за ставкою і в порядку, визначеному п.4.4 договору.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що вище наведені умови договору спростовують посилання відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представника на закінчення 12-місячного строку дії договору та припинення нарахування процентів за кредитом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК) та, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи згідно до ст.76 ЦПК України.

Саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості (постанова Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц).

Так, колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу на тому, що відповідачем ОСОБА_1 не спростовано суму заборгованості, не надано доказів погашення боргу, а тому вказана заборгованість є обгрунтованою позивачем і підлягає до стягнення, оскільки в матеріалах справи підтверджено факт підписання кредитного договору, та перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 .

Більше того, під час розгляду справи в суді першої інстанції вбачається, що відповідач ОСОБА_1 підтвердив суду, що укладав договір добровільно, розуміючи наслідки, які за цим слідують, вказавши, що сума заборгованості, є завеликою.

Разом з тим, при розгляді справи встановлено, що 09.03.2021 року за позичальника ОСОБА_1 відповідно до договору поруки № Чи-0095-П поручилися відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а згідно з договором поруки № Чи-0095-П/1 від 09 березня 2021 року - поручилися відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а. с. 12-13).

Пунктом 3.1 договору передбачена відповідальність поручителів у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником своїх грошових зобов?язань згідно з договором кредиту.

Строк дії договору поруки - 8 років з моменту підписання передбачено у п. 4.1 договору.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов?язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов?язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов?язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Виходячи з умов вище вказаних договорів поруки та положень ст. 554 ЦК України, слід дійти висновку, що поручителі несуть солідарну відповідальність разом із боржником - відповідачем ОСОБА_1 , що і було вірно вказано судом першої інстанції.

Отже, з наведеного випливає, що згідно з умовами договорів поруки поручителі відповідають перед Кредитною спілкою у тому ж обсязі, що і боржник.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не заперечують підписання вищезазначених договорів, та той факт, що договір поруки підписували добровільно і без примусу.

Не підлягають задоволенню твердження скаржника ОСОБА_5 стосовно того, що Кредитна спілка до подання позову до суду не попереджала їх про наявність заборгованості за договором кредиту та про невиконання ОСОБА_1 умов договору і непогашення ним кредиту, оскільки такий обов?язок Спілки не передбачений умовами договору поруки, а поручитель, підписавши вказаний договір, повинен усвідомлювати наслідки, які слідують за його підписанням, та особисто цікавитись станом погашення боржником кредиту, так як на поручителів згідно з договором поруки покладено солідарну відповідальність на рівні з боржником по всіх грошових зобов?язаннях останнього.

Так, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між Кредитною спілкою "Кредит-Союз" та відповідачем ОСОБА_1 з метою забезпечення кредиту в розмірі 250000 грн. укладено договір застави № Чи-0095-З, за умовами якого заставодавець передав заставодержателю майно, що забезпечує повернення кредиту, а саме : трактор колісний ЮМЗ-6, оприскувач ОП-2000, борона дискова БДФ-2.1, сіялка універсальна пневматична навісна СУПН-8, холодильник LG, телевізор Samsung, телевізор LG, плита газова GORENJE на загальну суму 341000 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та заперечень позивача на апеляційні скарги, Кредитна спілка не обирала такий спосіб захисту свого порушеного права і рішення суду чи виконавчий напис нотаріуса про реалізацію предмета застави відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів 538499,32 грн. кредитного боргу є законною і обґрунтованою, що є підставою для її задоволення у судовому порядку, оскільки розрахунок суми боргу відповідачами не оспорювався.

Не підлягають до задоволення твердження скаржника стосовно того, що позовна заява підписана особою, яка не має на те повноваження, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається в суд у письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_9 не була представником позивача в судових засіданнях, проте вона підписала позовну заяву у відповідності до повноважень, які були підтверджені довіреністю № 41 від 22.11.2019 року, яка йшла додатком до позовної заяви (а. с. 28).

Стосовно доводів скаржника, що позивач не звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, то колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що позивач звернувся із вимогою до ОСОБА_1 про стягнення всієї суми заборгованості за кредитом. Отже, таким зверненням є подана позовна заява Кредитної спілки про стягнення всієї суми кредиту.

Так, у постанові Верховного Суду у справі 310/11534/13-ц від 04.07.2018 року вказано, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни».

Стосовно доводів апеляційної скарги представника ОСОБА_6 - адвоката Майстренка М.О., то колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що в доводах скаржника не зазначено правових норм чи умов договорів, які б зобов`язували позивача в позовній заяві вимагати першочергове право звернення стягнення на заставне майно, або обмежували б право вимагати стягнення боргу із поручителів до того, як буде звернено стягнення на заставу. Вказані скаржником доводи свідчать про «право» заставодержателя, але не про «обов`язок» заставодержателя.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що право звернути стягнення на заставу - не виключає права позивача вимагати від поручителів виконання обов`язків за договором поруки.

Не підлягають до задоволення доводи стосовно того, що оскільки поручителі за окремими договорами поруки, то між собою поручителі не відповідають солідарно.

Відповідно до ч. 3 ст. 554 ЦК України, особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Докази та обставини, на які посилаються скаржники в апеляційних скаргах, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки під час їх дослідження та встановлення судом першої інстанції дотримані норми матеріального та процесуального права.

Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам в їх сукупності, правильно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог КС «Кредит-Союз» про стягнення заборгованості, тому відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду згідно доводів та вимог апеляційних скарг, які не спростовують висновків суду, тому не підлягають задоволенню апеляційним судом.

З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції за доводів апеляційних скарг.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скаргах доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційних скарг не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Рішення суду першої інстанції залишено без змін, тому судові витрати залишаються за сторонами і не переглядаються апеляційним судом відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - адвоката Майстренка Максима Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року - залишити без змін.

Судові витрати залишити за сторонами.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 21.08. 2023 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко