КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 359/6937/2щ Головуючий у І інстанції -Журавський В.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/7267/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спільно набуте майно,-

встановив:

В вересні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 та визнати право власності на спільно набуте майно.

18.05.2021 року справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав ч.5 ст. 223 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального та матеріального права та посилається на те, що не було підстав для застосування судом першої інстанції п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки не було повторної поспіль неявки. Вказує,що 10 січня 2023 року адвокат Чижова О.С., яка є його представником по справі була позбавлена можливості прийняти участь в судовому засіданні, через неотримання запрошення на участь у відеоконференції про, що остання повідомила суд заявою, яка була направлена через систему «Електронний суд» та по Укрпошта, докази чого додаються до апеляційної скарги. Зазначає, що 20 лютого 2023 року адвокатом Чижовою О.С. було направлено через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 21 лютого 2023 року, у зв`язку з хворобою її неповнолітньої дитини, проходження обстеження для призначення подальшого лікування (підтверджуючі документи були надані до суду)

Враховуючи викладене просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду виходячи з наступного.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник Чижова О.С. двічі поспіль не з`явились у судові засідання, які проводились 10.01.2023 року та 21.02.2023 року.

Ця обставина свідчить про те, що їх неявка мають ознаки повторності. Представник позивача завчасно у встановленому поряду була повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи. Це підтверджується журналами судових засідань, судовими повістками, зворотніми повідомленнями.

З наведеного суд першої інстанції зробив висновок, що представнику позивача було достеменно відомо про день та час розгляду справи.

Однак з такими висновками суду апеляційний суд не погоджується враховуючи наступне.

Статтею 212 ЦПК України встановлено, що: 1. Учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

2. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

3. Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.

5. Ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

6. Суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

7. Свідок, перекладач, спеціаліст, експерт можуть брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції виключно в приміщенні суду.

8. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

9. Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

10. Суд, який забезпечує проведення відеоконференції, перевіряє явку і встановлює особи тих, хто з`явився, а також перевіряє повноваження представників.

11. Використовувані судом і учасниками судового процесу технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення та звуку, а також інформаційну безпеку. Учасникам судового процесу має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового засідання, ставити запитання і отримувати відповіді, здійснювати інші процесуальні права та обов`язки.

12. Відеоконференція, у якій беруть участь учасники справи, фіксується судом, який розглядає справу, за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису. Відео- та звукозапис відеоконференції зберігається в матеріалах справи.

Встановлено, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 30.12.2022 року, ордеру на надання правничої (правової) допомоги, інтереси позивача у цій справі представляє адвокат Чижова О.С., яка неодноразово подавала до суду заяви про участь у судових засіданнях в режимі відео конференції.

Так, (4 Т а.с. 10) ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2022 року суд задовольнив клопотання адвоката Чижової О.С. про її участь в режимі відео конференції в судове засідання на 11:00 год 28 квітня 2022 року, яка в ньому прийняла участь в такий спосіб, що видно з протоколу судового засідання від цієї дати а.с. 12 Т4.

В судові засідання на 10.01.2023 року, Вх.№ 28366 від 26.12.2022 року (а.с. 39 Т 4) та на 21.02.2023 року Вх.№ 1810 від 23.01.2023 року (а.с. 76 Т 4) Чижова О.С. також писала заяви про її участь в режимі відео конференції.

В порядку ч. 6 ст. 212 ЦПК України ухвали про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в судові засідання на 10.01.2023 року та на 21.02.2023 року не постановлювались.

За наслідками судового засідання 10.01.2023 року на а.с. 71 Т 4 є протокол судового засідання, за змістом якого позивач та його представник на відеозв`язок не вишли. В зв`язку з неявкою сторін судове засідання було відкладене до 09:00 на 21.02.2023 року.

Разом з тим, на а.с. 54 Т 4 у заяві Вх.№ 742 від 11.01.2023 року Чижова О.С. повідомляє суд про те, що запрошення на участь у відео конференції до неї від суду не надходило, що унеможливило прийняття нею участь в даному судовому засіданні.

Така сама заява про незапрошення на відео конференцію 10.01.2023 року міститься на а.с. 72 Т 4 Вх. № 1095 від 16.01.2023 року.

За наслідками судового засідання 21.02.20023 року суд залишив позов без розгляду.

Проте, у матеріалах справи немає доказів того, що місцевий суд під час проведення цих судових засідань здійснив запрошення / виклик представника позивача для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; також немає доказів того, що існувала технічна неможливість його участі у відеоконференції, переривання або відсутність інтернет-зв`язку, через що суд не мав змоги з`єднатися з представником позивача.

Учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Якщо всі учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснюється транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет в обов`язковому порядку (частина 4 статті 11 Закону України "Про судоустрій та статус суддів").

Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення (частина 7 статті 11 Закону України "Про судоустрій та статус суддів").

Проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції (дистанційно) здійснюється на стадіях досудового і судового проваджень.

Конституційне право на участь у судовому розгляді не може бути формальним ( постанові КГС ВС від 23 березня 2023 року у справі № 905/2371/21).

Отже, незабезпечення місцевим судом участі представника позивача в судові засідання на 10.01.2023 року та 21.02.2023 року в режимі відеоконференції без вагомих на те підстав призвело до незабезпечення можливості стороні реалізувати надані їй законом процесуальні права, що є одним із ключових принципів процесуальної справедливості.

Щодо існування обставин повторності неявки до суду позивача та його представника, на які посилається суд в оскаржуваній ухвалі, необхідно зазначити наступне.

Згідно із частинами першої та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За правилами пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, є саме повторна неявка належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи позивача.

При цьому повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та від нього не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

З матеріалів справи видно, що представник позивача активно проявляла зацікавленість у розгляді справи, знала про кожне судове засідання проте в матеріалах справи з а.с. 38 Т 4 по а.с. 103 цього тому - день поданої апеляційної скарги не має відомостей та підтвердження про належне повідомлення позивача та його представника про день та час судових засідань, та незабезпечення судом участі представника позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції без вагомих на те підстав є порушенням прав позивача, а отже висновки суду про повторну неявку та застосування п.4 ч.1 ст.257 ЦПК України є помилковими.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала Бориспільського міськрайонного суду від 21 лютого 2023 року скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Встановлені судом обставини спростовують доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник