Справа № 131/409/21
Провадження № 22-з/801/65/23
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 рокуСправа № 131/409/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Сопруна В. В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок Агроплюс" про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок Агроплюс" про визнання правочину недійсним,

Встановив:

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 21 вересня 2020 року, який укладено між ОСОБА_1 і ТОВ "Городок Агроплюс" щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 1,6817 га (кадастровий номер: :03:000:0275), що розташована на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ТОВ "Городок Агроплюс" на користь СТОВ "Авангард" сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2270,00 грн., тобто з кожного по 1135,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ТОВ "Городок Агроплюс" подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 05 квітня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ "Городок Агроплюс" задоволено.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 23 січня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позову СТОВ "Авангард" до ОСОБА_1 , ТОВ "Городок Агроплюс" про визнання правочину недійсним, відмовлено.

Стягнуто з СТОВ "Авангард" на користь ТОВ "Городок Агроплюс" судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в сумі 3405,00 грн.

07 квітня 2023 року відповідач ТОВ "Городок Агроплюс" подало до суду клопотання про стягнення судових витрат, в якій просило винести додаткове рішення у справі, яким стягнути з СТОВ "Авангард" на свою користь витрати на правову допомогу в сумі 40 000,00 грн.

У заяві вказує, що розмір гонорару адвоката був встановлений додатковою угодою від 12 січня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 12 січня 2021 року та становить фіксовану суму 40 000,00 грн. Посилаючись на додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 зазначає, що суд не має права змінювати розмір гонорару адвоката та втручатися в правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасників справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Тому, вважає, що позивач зобов`язаний оплатити правову допомогу адвоката, яка відповідно до ст. 133 ЦПК України та ч. 2 ст. 141 ЦПК України є судовими витратами та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Інші сторони не подали заперечення на заяву відповідача.

Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін та інших учасників справи в судове засідання, оскільки не вбачає необхідності їх виклику в судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).

Частинами першою та другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною шостою цієї статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином у зв`язку з прийняттям апеляційним судом постанови про задоволення апеляційної скарги ТОВ "Городок Агроплюс" та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову СТОВ «Авангард», витрати відповідача на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з розглядом справи, підлягають стягненню на його користь із позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Також статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Постановою від 08 квітня 2020 року у справі № 306/1198/17 Верховний Суд виснував, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем надано копію договору про надання правової допомоги від 12 січня 2021 року, згідно п. 4.2 якого: гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору (а. с. 188); копію ордера ВХ № 1035806 від 22 лютого 2023 року про надання правничої (правової) допомоги відповідачу ТОВ "Городок Агроплюс" адвокатом Варцабою С. А. на підставі договору про надання правової допомоги № б-н від 12 січня 2021 року (а. с. 157 на звороті); копію додаткової угоди від 22 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги від 12 січня 2021 року, згідно п. 3 якого: гонорар адвоката з урахуванням п. 4.1 договору є фіксованим та становить 40 000,00 грн., що включає в себе всі витрати, які нестиме адвокат, у зв`язку з наданням послуг клієнту (а. с. 189); копію акта про прийняття-передачу наданих послуг від 06 квітня 2023 року, згідно п. 3 якого: загальна вартість послуг за даним актом становить 40 000,00 грн., ПДВ не передбачено (а. с. 190); копію рахунка від 06 квітня 2023 року на суму 40 000,00 грн. (а. с. 191). Крім того, до заяви додано докази надсилання іншим учасникам справи клопотання про стягнення судових витрат та заяви про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат (а. с. 192, 196).

Враховуючи надані стороною документи, що підписані адвокатом та клієнтом, можна прийти до висновку про узгоджений розмір гонорару між адвокатом та клієнтом, тому його вартість підлягає розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи його уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, міститься висновок про те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Позивач не подав до апеляційного суду заперечень щодо розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи чи клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що з позивача СТОВ "Авангард" на користь відповідача ТОВ "Городок Агроплюс" слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 40 000,00 грн., про що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України ухвалити додаткове судове рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд

Постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок Агроплюс" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Городок Агроплюс" () 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
В. В. Сопрун