ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4292/23 Справа № 175/2789/22 Категорія 50 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 28 серпня 2010 року до 26 жовтня 2021 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . У них народилося двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

Зазначає, що її доходів недостатньо для утримання дітей, у зв`язку із чим вона зверталась до відповідача з проханням про надання матеріальної допомоги, але домовитися про позасудовий порядок сплати аліментів не вдалось, у зв`язку із чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій формі у розмірі 2 500 грн. кожному, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю достатніх підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено проживання дітей разом із нею, як на підставу для отримання аліментів.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції повно та всебічно не з`ясував обставини справи, при вирішенні спору по суті не врахував, що на час звернення з відповідним позовом до суду позивач разом із дітьми тимчасово проживає на території Великобританії, у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні. Позивачем подані копії свідоцтв про народження дітей, які є єдиними документами дітей до 14 років, натомість надати акт про проживання дітей з матір`ю не має змоги, оскільки такий не передбачений законодавством Великобританії, де наразі вона проживає. Відповідачу достеменно відомо, де наразі проживають його діти, оскільки останній, як батько не позбавлений можливості спілкуватися із дітьми, спорів щодо визначення місця проживання дітей між ними не було, батько ніколи не заявляв вимог щодо проживання дітей разом з ним. Вважає, що суд першої інстанції через заперечення відповідача та його не бажання приймати матеріальну участь у забезпеченні дітей, позбавив її права на належне утримання дітей.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що сторони у справі з 28 серпня 2010 року до 26 жовтня 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідач є батьком малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 цього Кодексу).

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами, встановленими частинами 1 3 статті 181 СК, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не прийняв до уваги, що зв`язку із початком повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, позивач тимчасово проживає із дітьми на території іншої країни, що не є безумовною підставою для звільнення відповідача від обов`язку утримання дітей, враховуючи, що іноземна держава забезпечує дітей всі необхідним. Крім того, суд не встановив обов`язок відповідача, як батька надавати матеріальну допомогу, не провів належну оцінку стану його здоров`я та матеріального стану, який офіційно працевлаштований та будучи здоровою людиною, не заперечував проти сплати аліментів на утримання малолітніх дітей.

Приймаючи до уваги, що сплата аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, не є надмірним тягарем для відповідача, враховуючи баланс інтересів дитини та матеріальні можливості батька, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визначення розміру аліментів на утримання двох малолітніх дітей саме у частці від доходу батька, оскільки буде відповідати найкращим інтересам дітей, а відповідач має змогу сплачувати аліменти в такому розмірі.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що на час розгляду справи судом першої інстанції між сторонами не виникало спору щодо визначення місця проживання дітей. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував лише з приводу проживання дітей закордоном, проте не заперечував проти сплати аліментів та визначення розміру аліментів у частці від його доходу.

З огляду на зазначене, позивачем доведено належними та допустимими доказами, що заявлені нею вимоги про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей не суперечать загальним правилам застосування положень ст. 182 СК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до передчасного висновку суду першої інстанції, що є підставою для його скасування з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 962 грн., зокрема за двома заявленими вимогами немайнового характеру у розмірі 1 984, 80 грн. (992,40 грн. + 992,40 грн.) за перегляд в суді першої та 2 977,20 грн. за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2023 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки заробітку (доходу) платника щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 29 вересня 2022 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допустити рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 962 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова