Справа № 242/480/23
Провадження № 2/242/393/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2023 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Черкова В.Г., при секретарі Уварові М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ реєстрації фізичних осіб Виконавчого комітету Селидівської міської ради, Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, про надання дозволу на зняття та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду, мають малолітню дитину, яка мешкає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Після припинення шлюбних відносин спілкування не підтримують. При зверненні до Відділу реєстрації фізичних осіб Виконавчого комітету Селидівської міської ради позивачка отримала відмову у реєстрації місця проживання дитини за своїм місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , через відсутність згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері. Спор щодо місця проживання дитини відсутній, оскільки місце його перебування невідоме, відповідач дитиною не займається, має заборгованість зі сплати аліментів. Просила надати дозвіл на зняття з реєстрації дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Селидове Донецької області з адреси: АДРЕСА_2 , та надати дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Селидове Донецької області за адресою мешкання матері - ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , без надання письмової згоди батька на зняття та реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері.

Ухвалою суду від 12.04.2023 р. зроблено запит щодо уточнення місця реєстрації відповідача. Відповідь отримана 18.04.2023 р.

19.04.2023 р. було відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 28.04.2023 р. закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по справі.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав. У судове засідання не з`явився, про день служання справи повідомлявся належним чином.

Треті особи - Відділ реєстрації фізичних осіб Виконавчого комітету Селидівської міської ради, Орган опіки та піклування Селидівської міської ради - надали заяви про розгляд справи за відсутності представника на розсуд суду відповідно до закону.

При розгляді справи судом встановлені наступні фактичні обставини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2014 р. Від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано рішенням суду від 12.12.2017 р.

ОСОБА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 25.10.2019 р. є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки ОСББ «Лілія»№ 27 від 15.02.2023 р. ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . За зазначеною адресою також мешкає її син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру № 36549 від 18.04.2023 р., ОСОБА_4 має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно відомостей Національної сервісної служби України від 17.04.2023 р. відсутня інформація про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки Селидівського відділу ДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 01.02.2023 р. № 55625135, заборгованість по аліментам ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.02.2023 р. складає 140864,66 грн.

Згідно Висновку Виконавчого комітету Селидівської міської ради № 02-23/2-144 від 24.03.2023 р. орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Матеріали справи містять відомості про реєстрацію ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачка бажає зняття з реєстрації дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Селидове Донецької області з адреси: АДРЕСА_2 , та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини за її місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Будь-яких доказів реєстрації позивачки за адресою АДРЕСА_1 , та заяви власника житла за адресою: АДРЕСА_1 , про згоду на реєстрацію дитини у будинку за зазначеною адресою не надано.

У Висновку «Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 » зазначено, що мати - ОСОБА_1 проживає та має місце реєстрації: АДРЕСА_2 , з грудня 2017 р. та бажає визначити місце його проживання у себе. Орган опіки та піклування міської ради вважає доцільним визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 . Рішення суду про визначення місця проживання дитини з матір`ю матеріали справи не містять.

Відомостей про відмову Відділу реєстрації фізичних осіб Виконавчого комітету Селидівської міської ради у реєстрації місця проживання дитини за місцем реєстрації ОСОБА_1 через відсутність згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері матеріали справи не містять.

З метою охорони інтересів дитини, наявним вбачається відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачка, будучи належним чином повідомленю про день та час судового розгляду у судові засідання 28.04.2023 р., 19.05.2023 р. не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надала, наявним вбачається необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначено у статті 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року № 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

У випадку наявності будь-якої правової колізій, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звернутися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, доньки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Частиною 4 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно частин 1, 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтями 6 та 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Згідно ч. 2, 3 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», який є чинним на час вирішення спору судом, батьки або інші законні представники зобов`язані задекларувати або зареєструвати місце проживання (перебування) новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Нормами пунктів 16,17 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ № 265 від 07.02.2022 року, який є чинним із 14.03.2022 року та на час вирішення спору судом, передбачено, що місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.

Пунктом 33 цього Порядку зазначено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановлює ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляду справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, та те, що дитина має право на реєстрацію разом з матір`ю за місцем її проживання, права дитини є пріоритетними, з урахуванням всіх обставин, досліджених судом, оскільки реєстрація місця проживання позивачки (матері дитини) за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджена належними та допустимими доказами, тому реєстрація дитини за зазначеною адресою може суперечити її інтересам та суттєво обмежити реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, а також враховуючи те, що позивачка у судові засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись ст.257 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ реєстрації фізичних осіб Виконавчого комітету Селидівської міської ради, Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, про надання дозволу на зняття та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя