У Х В А Л А

"08" червня 2023 р.

м. Київ

справа № 755/5619/23

провадження № 2/755/3524/23

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без виклику/повідомлення сторін.

29 травня 2023 року позивачем до суду подано письмове клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, вказуючи на майновий характер спірних правовідносин.

Клопотань про зміну порядку розгляду справи відповідачем до суду не подано.

Вивчивши матеріали поданих заяв та інших заяв по суті позову, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ч. 2, 4, 6 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 статті 274 Цивільного процесуального кодексу України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. (ч. 2 ст. 274 ЦПК України)

При вирішенні питання про визначення порядку розгляду справи, суддею ураховано предмет її розгляду, який не належить до переліку справ, що підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження ( ч. 4 ст. 274 ЦПК України), ураховано немайновий характер справи та належність справи до категорії незначної складності, тому суд дійшов висновку, що дану справу доцільно розглянути у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику сторін, роз`яснивши учасникам судового розгляду їх процесуальні права, відповідно до статті 274 ЦПК України.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. (ч. 7 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України)

Як убачається з матеріалів справи, подана до суду позивачем позовна заява та додані до неї матеріали не містять клопотання про розгляд справи у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, та відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, який надавав би можливість позивачу подати клопотання про зміну порядку розгляду справи протягом п`яти днів з дня отримання відзиву відповідно до ч. 7 ст. 279 ЦПК, тому у суду відсутні процесуальні підстави зміни встановленого ухвалою суду від 01 травня 2023 року порядку судового розгляду справи.

Крім того, слід зауважити, що вимога про захист честі та гідності є вимогою немайнового характеру, основною вимогою досліджуваного спору, яка у належному розмірі оплачена позивачем, а відшкодування моральної шкоди є похідною вимогою, яка, відповідно, не оплачена судовим збором з боку позивача.

При цьому, зміст позовної заяви, зокрема, її прохальна частина, не містить суми, яку позивач просить стягнути з відповідача в якості моральної шкоди та відсутнє зазначення ціни позову.

ЄСПЛ неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Так, у рішенні від 25 квітня 2002 року ЄСПЛ визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Варела Ассаліно проти Португалії» («Varela Assalino v. Portugal», заява № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. Заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, згідно практики Верховного Суду, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про зміну порядку розгляду справи, оскільки вищезазначена цивільна справа, віднесена до категорії справ незначної складності, для яких пріоритетним є швидке їх вирішення.

Крім того, слід зазначити, що порядок розгляду справи у спрощеному позовному провадженні без виклику/повідомлення сторін не є порушенням процесуальних прав учасників справи щодо реалізації ними захисту процесуальних прав та дотримання принципу диспозитивності, оскільки судом відповідно до закону надано можливість учасникам справи надати письмові заяви по суті позову та письмові докази на підтвердження заявлених фактів. При цьому норма щодо спрощеного порядку розгляду справи є прийнятою відповідно до закону, є чинною.

Керуючись ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Письмове клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації,- залишити без задоволення.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет: http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган