ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4506/23 Справа № 243/1109/22 Суддя у 1-й інстанції - Хаустова Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 243/1109/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.

сторонни:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управлінняПенсійного фонду в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, яке ухвалене суддею Хаустовою Т.А. у місті Слов`янську Донецької області, повне судове рішення складено 01 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .

16 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач є спадкоємцем недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в розмірі 134 967,31 грн.

Представник позивача звернувся до відділу Пенсійного фонду та подав всі необхідні документи на спадщину, спеціаліст Пенсійного фонду відібрав від представника всі оригінали документів.

Згідно з Листом відповідача від 13 січня 2022 року позивачу зменшено розмір спадщини та вказано розмір спадщини, який відповідач не бажає виплачувати.

Позивач вважає невиплату спадщини відповідачем протиправною. Зазначає, що в установленому законом порядку набув право власності на грошову суму в розмірі 187 754,40 грн. в порядку спадкування після ОСОБА_2 . Зазначена сума відповідачем не виплачена позивачу по теперішній час.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила позов задовольнити, стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію після смерті ОСОБА_2 у розмірі 187 754,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в порядку спадкування за законом у виді недоотриманої за життя пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 квітня 2021 року в розмірі 134 435,13 грн. та суму недоотриманої пенсії за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 52 787,09 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 872,28 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідач посилається на вимоги ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Вказує, що у випадках, коли на день смерті пенсіонера нарахування та виплата пенсії не здійснювалась, заява щодо поновлення виплати пенсії особисто не надавалась, органи пенсійного фонду України можуть відновити нарахування пенсії на підставі заяви спадкоємця, визначеного нотаріусом.

З листопада 2014 року ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні та був одержувачем пенсії за віком. Виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено з 01.04.2016 року. Пенсійні кошти за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року по пенсійній справі ОСОБА_2 не нараховувались.

На виконання вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. Головним управлінням проведено нарахування сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та у березні 2021 року сформована Довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 134 967,31 грн. з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058.

Відповідач зазначає, що за даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» зареєстровано звернення ОСОБА_1 до Головного управління із заявою від 09 червня 2021 року №664 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . За результатами розгляду наданих документів проведено нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 114 980,90 грн. за період з 08 червня 2018 року по 30 квітня 2020 року з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058. Протягом 2022 року відповідно до Порядку №1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в розмірі 532,18 грн. Залишок пенсійних виплат за минулий період станом на 01 січня 2023 року складає 114 448,72 грн.

Вважає,що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та здійснив втручання в повноваження Пенсійного Фонду шляхом стягнення сум, які не нараховані спадкодавцю.

Крім того, відповідач звертає увагу, що позивач матнає на тимчасово окупованій території , позов подано представником, жодних посилань на засоби зв`язку з позивачем матеріали справи не містять.

Посилаючись на інтернет ресурс, щодо розповсюдження інформації у відношенні адвоката ОСОБА_3 у вчиненні шахрайських дій з використанням особистих даних українців, які проживають на тимчасово окупованих територіях, вважає, що вказані обставини викликають сумніви щодо легітимності повноважень представника позивача.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Відповідно до Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 13 листопада 2020 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меженською К.С. видане ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видане це Свідоцтво, складається з: недотриманої пенсії в розмірі 134 967,31 грн. на пенсійному рахунку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, яка належала ОСОБА_2 згідно з повідомленням Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18 березня 2021 року №0579-05-8/2950.

Згідно з повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13 січня 2022 року виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено з 01 квітня 2016 року на підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, яка дає підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулась до покинутого місця проживання. Пенсійна справа знята з обліку з 07 квітня 2020 року в зв`язку зі смертю ОСОБА_2 09 червня 2021 року представником позивача ОСОБА_1 до Відділу обслуговування громадян №18 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подана Заява про виплату недоотриманої пенсії після померлого ОСОБА_2 . Залишок недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року складає 72 773, 50 грн. Вказана сума пенсії не входить до складу спадщини. З урахуванням ст.52 та ст.46 Закону №1058 сума пенсії у розмірі 114 980,90 грн., яка увійшла до складу спадщини, що належала ОСОБА_2 , обліковується в Головному управлінні та буде виплачена на умовах окремого порядку, затвердженого постановою КМУ від 10 листопада 2021 року №1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень на означені цілі.

Згідно Довідки від 02 лютого 2023 року про нараховану за життя пенсію ОСОБА_2 , яка за період з січня 2015 року по квітень 2020 року склала 125 191,18 грн., пенсія за період з квітня 2016 року по травень 2018 року не нарахована.

Відповідно до письмових пояснень відповідача, що на виконання вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. Головним управлінням проведено нарахування сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та у березні 2021 року сформована Довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 134 967,31 грн. з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» зареєстровано звернення ОСОБА_1 до Головного управління із заявою від 09 червня 2021 року №664 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 . За результатами розгляду наданих документів проведено нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 114 980,90 грн. за період з 08 червня 2018 року по 30 квітня 2020 року з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058. Протягом 2022 року відповідно до Порядку №1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в розмірі 532,18 грн. Залишок пенсійних виплат за минулий період станом на 01 січня 2023 року складає 114 448,72 грн.

До наданої відповіді відповідачем додано інформацію з автоматизованої системи нарахування пенсії (Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України щодо ОСОБА_2 , з періодом нарахувань з 01 січня 2015 року по 30 квітня 2020 року, де зазначено, що з квітня 2016 року по травень 2018 року пенсія не призначалась, не нараховувалась та не виплачувалась.

У березні 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано нотаріусу Київського міського нотаріального округу Меженській К.С. довідку про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 на суму 134 967,31 грн. з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058, на підставі чого нотаріусом було видано ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на вказану суму.

09 червня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , за результатами розгляду якої відповідачем проведено нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 114 980,90 грн. за період з 08 червня 2018 року по 30 квітня 2020 року з урахуванням вимог ст.46 Закону №1058.

У своєму Листі від 13 січня 2022 року відповідач зазначив, що залишок недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року складає 72 773, 50 грн. та вказана сума пенсії не входить до складу спадщини.

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2023 року залишити без змін.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної. Припинення виплати пенсії за життя спадкодавця з підстав, пов`язаних з не підтвердженням перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи не передбачено жодним Законом, отже спадкодавець ОСОБА_2 мав право на нарахування та виплату пенсії за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року незалежно від звернення до відповідача та надання чи не надання нової Довідки внутрішньо переміщеної особи. Отже, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 52 787,09 грн. підлягають задоволенню, також суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача з відповідача та недоотриману пенсію в розмірі 134 435,13 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 квітня 2021 року після смерті ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Колегія суддів зазначає, що право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом.

Зазначений висновок узгоджується із позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В апеляційній скарзі, посилання на частину першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, який керувався даною статтею при виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого чоловіка, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2022 року відповідачем проведено виплату коштів в сумі 532,18 грн. Залишок пенсійних виплат за минулий період станом на 01 січня 2023 року складає 114 448,72 грн.

Різниця між грошовими коштами, зазначеними у Свідоцтві про право на спадщину у розмірі 134 967,31 грн., та сумою недоотриманої пенсії, визначеної в зв`язку з перерахунком на підставі ст.46 Закону №1058 під час звернення позивача за виплатою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом у розмірі 114 980,90 грн., становить 19 986,41 грн.

В повідомленні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13 січня 2022 року зазначено, що залишок недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року складає 72 773, 50 грн. та вказана сума пенсії не входить до складу спадщини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що сума недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2018 року по 31 травня 2018 року в розмірі 19 986,41 грн. входить до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 квітня 2021 року.

Отже, сума пенсії за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року, яка не увійшла до Свідоцтва про право на спадщину за законом, складає 52 787,09 грн. (72 773,50 грн. /розмір пенсії за період з 01 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року/ - 19 986,41грн. /розмір пенсії за період з 01 березня 2018 року по 31 травня 2018року, який входить до Свідоцтва про право на спадщину за законом/).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення недоотриманої пенсії у сумі 187 222,22 грн.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність у цій справі повноважень представника позивача належними доказами не підтверджено.

Повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 надано ордер від 14 січня 2022 року та договір про надання юридичної допомоги від 22 квітня 2021 року зі змісту якого вбачається, що він має повний обсяг повноважень на представництво у судах всіх рівнів інтересів ОСОБА_1 , обсяг його повноважень не обмежений.

Вирок суду відносно адвоката Корнієнко А.А. про визнання його винним у шахрайських діях під час представництва інтересів ОСОБА_1 відсутній, тому на теперішній час у апеляційного суду не має підстав для висновку про нелегітимність дій представника щодо представництва позивача у даній справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: