ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1160/23

Провадження № 22-ц/4820/1540/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 683/1160/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , що подана його представником ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2023 року (суддя Луговий О.М., повний текст судового рішення складено 12 червня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначав, що на підставі договору купівлі - продажу від 27 грудня 2022 року набув право власності на автомобіль марки BMW, модель 520d. У березні 2023 року йому стало відомо про накладення старшим державним виконавцем Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщук Д.О. (надалі - державний виконавець) арешту на транспортний засіб марки BMW модель 520d ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

Позивач вказує, що постанова про арешт майна боржника винесена в рамках виконавчого провадження №71374654, відкритого на підставі постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.07.2022 у справі №686/10206/22, за резолютивною частиною якої ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості транспортного засобу марки BMW моделі 520d ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , що становить 679776 грн з конфіскацією транспортного засобу марки BMW моделі 520d.

ОСОБА_1 посилається на те, що саме ОСОБА_3 були порушені митні правила щодо незаконного переміщення транспортного засобу, тому вищезазначена постанова суду стосується саме останнього, який є боржником у виконавчому провадженні.

Тому позивач просив зняти арешт з транспортного засобу марки BMW, модель 520d, і.н. кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що був накладений старшим державним виконавцем Старокостянтинівського ВДВС у Хмельницькій області ЦМУМЮ (м. Київ) Ліщук Д.О. постановою про арешт майна боржника, від 23.03.2023 у виконавчому провадженні №71374654.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив з того, що спірний автомобіль є безпосереднім предметом порушення митних правил, оскільки переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання ОСОБА_3 неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та відносно його митної вартості, тому вказані обставини дають підстави дійти висновку, що державний виконавець виконуючи рішення суду діяв у відповідності до наданих йому законом повноважень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Кеміня С.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Так, апелянт вказує, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 27.12.2022 транспортний засіб BMW моделі 520d належить позивачу на праві приватної власності і на час звернення із заявою до суду за наявності арештів (обтяжень), накладених на майно, порушується захищене Конституцією України право ОСОБА_1 на користування та розпорядження своїм майном; підстав для продовження обтяження на майно останнього не вбачає, а тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття арешту з майна.

Крім того, апелянт зазначав, що 19.07.2022 постановою Хмельницького міськрайонного суду у справі № 686/10206/22 визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та встановлено, що транспортний засіб не вилучався. І вказана постанова стосується саме ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність судового рішення, яким було б покладено тягар відповідальності на останнього.

На думку апелянта, районним судом не враховано, що Конституційним Судом визнано неконституційною санкцію Митного кодексу, яка передбачає накладення на винних осіб, які перемістили товар через кордон із приховуванням від митного контролю, штрафу у розмірі 100% вартості товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил із конфіскацією цих товарів.

І відповідач є належним, оскільки спірні правовідносини тривають між відповідачем як стягувачем та позивачем, який захищає своє право власності та, на думку якого, відсутні підстави для припинення його права власності відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України, а саме на підставі конфіскації.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві Старокостянтинівський ВДВС у Хмельницькій області ЦМУМЮ (м. Київ) просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Звертає увагу, що в межах відкритого виконавчого провадження з виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2022 року №3/683/4330/22, де категорією стягнення є конфіскація майна: конкретного транспортного засобу зазначеного в рішенні суду марки BMW, модель 520d, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 державним виконавцем з часу відкриття виконавчого провадження вчинялися дії, направленні на виконання рішення суду, що відповідають нормам права.

Під час проведення виконавчих дій з метою забезпечення виконання рішення суду, 23.03.2023 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна: ТЗ марки BMW, модель 520, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , дані про який відповідно зазначено в рішенні суду. У зв`язку з тим, що Конституційний Суд відтермінував втрату чинності абз. 2 ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, що визнаний неконституційним, на шість місяців з дня ухвалення цього рішення та установив Верховній Раді України привести нормативне регулювання, установлене абз. 2 ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим рішенням, дана частина статті наразі є актуальною та чинною.

Рух справи у апеляційній інстанції

17 липня 2023 року ухвалою Хмельницького апеляційного суду відкрито провадження у цій справі та ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 липня 2023 року призначено справу до розгляду на 16.08.2023 на 13.00 год.

Учасники справи та представники учасників справи до апеляційного суду 16.08.2023 не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

14 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 надіслав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з сімейними обставинами: перебуванням з 15 по 16 серпня 2023 року у м. Києві у приватного лікаря.

Колегія суддів вважає, що вказане клопотання не підлягає до задоволення.

Так, статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, законодавець визначив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою і апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Окрім того, суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду цієї справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає, що клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи до задоволення не підлягає, а справу можна розглянути за відсутності сторін.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

У відповідності до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

27 грудня 2022 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 у власність транспортний засіб марки BMW, модель 520d, 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 . І відповідно до п. 1.2. цього договору слідує, що продавець гарантує, що майно, яке є предметом продажу за даним Договором, належить йому на праві власності, не обтяжене арештом, у розшуку, заставі не перебуває, не являється предметом спору у суді (а.с. 14-15).

27 грудня 2022 року проведено реєстрацію зазначеного ТЗ за ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 16).

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2022 року у справі №686/10206/22, що набрала законної сили 09.12.2022 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості транспортного засобу марки BMW моделі 520d ідентифікаційний номер засобу марки кузова НОМЕР_1 , що становить 679776 грн з конфіскацією транспортного засобу марки BMW моделі 520d ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

23 березня 2023 року старшим державним виконавцем Старокостянтинівського ВДВС у Хмельницькому району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Лішук Д.О. винесено постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні №71374654, відкритого на підставі постанови Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2022 у справі №3/683/4330/22 в частині конфіскації у власність держави транспортний засіб марки BMW, модель 520d, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , боржником у якому є ОСОБА_3 (а.с.17).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною другою статті 16 ЦК України.

Положенням статті 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Одним із видів адміністративних стягнень за порушення митних правил, що визначені у пункті 3 статті 461 МК України (в редакції на час притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та ухвалення оскаржуваного судового рішення), є конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Відповідно до статті 465 МК України конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3статті 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави. Конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України. Конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3статті 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до статті 29 КУпАП конфіскація предмета, який став безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Порядок застосування конфіскації встановлюється цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку (стаття 541 МК України).

За приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Належним відповідачем є особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги.

Згідно статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

За правилами частини третьої статті 535 КПК України у разі, якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

У справі, що переглядається, предметом позову є автомобіль, конфіскований в дохід держави за виконавчим листом у межах провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Тобто, держава, на користь якої конфісковано спірне майно, повинна бути залучена в якості співвідповідача в цій справі.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 24 травня 2023 року в справі № 299/2931/17, від 24 травня 2023 року в справі № 299/2931/17, від 24 травня 2023 року у справі № 299/2931/17, від 02 лютого 2022 року в справі № 607/3269/21, від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що у цивільних правовідносинах держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. В судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. постанови від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (пункт 35), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 20 липня 2022 року у справі № 910/5201/19 (пункт 76), від 5 жовтня 2022 року у справах № 923/199/21 (пункт 8.17) і № 922/1830/19 (пункт 7.2)).

Установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів чи неналежного відповідача суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі в справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти в задоволенні позову.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц та в постанові Верховного Суду в постанові від 14 вересня 2022 року у справі № 405/5925/18.

У постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 1316/364/12 викладено правовий висновок, в якому вказано, що визначення позивачем у справі складу сторін має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову у зв`язку з неналежним суб`єктним складом сторін.

До участі у даній справі слід залучити державу Україна в особі Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області.

Позивач клопотань про залучення вказаної особи в якості співвідповідача в суді першої інстанції не заявляв.

Верховний Суд у постанові від 15травня 2023 року у справі № 352/371/21 (провадження № 61-8494св22) зазначив, що «лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть».

Держава до участі у цій справі в якості співвідповідача не залучена, а відтак позов пред`явлено не до всіх належних відповідачів, що є самостійною підставою для відмови апеляційним судом у позові.

Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

При вирішенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції не врахував усі обставини справи, не дотримався норм матеріального та процесуального закону, внаслідок чого оскаржуване судове рішення підлягає до скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо судових витрат

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом з тим, оскільки судом першої інстанції в задоволені позову ОСОБА_1 було відмовлено, а апеляційний суд скасував рішення суду з процесуальних підстав та відмовив в позові, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що подана його представником ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай