Провадження №2/193/196/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я
02 травня 2023 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шумської О.В.
за участю секретаря Мельникової Т.О.
розглянувши у судовому засіданні в смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , пердставник позивача ОСОБА_2 до Вакулівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 ,пердставник позивача ОСОБА_2 до Вакулівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
В обгрунтування позову вказує, що з червня 1973 року позивач був прийнятий в члени колгоспу ім. Свердлова на посаду тракториста де працював до реорганізації 09.024 994 року колгоспу в колективне сільськогосподарське підприємство «Свердлівське» Софіївського району Дніпропетровської області, а потім продовжував працювати після реорганізації КСП «Свердловське» до 2008 року в СТОВ «Південне» Софіївського району Дніпропетровської області до досягнення пенсійного віку.
На початку 1977 року позивачу з його сім`єю було виділено для проживання з послідуючим викупом житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому з жовтня 1977 року позивач, його дружина та донька ОСОБА_3 стали проживати. 18 жовтня 1977 року позивач зареєструвався за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаним місцем проживання народився син ОСОБА_4 , який також проживав як член сім`ї до повноліття.
На початку 1994 року даний житловий будинок після сплати коштів було передано ОСОБА_1 у власність але на жаль ніяких документів не збереглось, окрім довідки КСП «Свердловське» від 19.09.2000 року про сплату 70% балансової вартості житлового будинку відповідно рішення правління колгоспу ім. Свердлова.
Оселившись в будинку позивач з дружиною за власні кошти та власними силами зробили в ньому ремонт, відремонтували господарчі споруди. Після смерті дружини в подальшому позивач завів власне господарство, розводив птицю та худобу, вирощував кожного року продукти харчування на присадибній ділянці домоволодіння, сплачував кошти РЕМ за постачання електроенергії та земельний податок, проводив добровільне страхування житлового будинку від нещасних випадків.
З моменту вселення з сім`єю в будинок до теперішнього часу, крім позивача цим будинком ніхто не користувався, позивач є єдиним хто утримує домоволодіння у сфері свого фактичного впливу.
Відповідно довідки Софіївського відділення КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» № 36 від 06 лютого 2023 року станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.
Житловий будинок АДРЕСА_1 в якому позивач проживає, розташований на не приватизованій присадибній земельній ділянці розміром 0.25 га.. за який мною сплачувався земельний податок до виходу на пенсію.
Вартість домоволодіння відповідно звіту про оцінку майна розташованого за адресою АДРЕСА_1 від 22 лютого 2023 року, становить 109830,00 гривень.
Житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно технічного паспорта загальною площею 37.4 кв.м. житловою 32.7 кв.м.
Таким чином, з 1977 року по теперішній час, тобто на протязі часу що перевищує десять років, позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням АДРЕСА_1 , що відповідно до положення ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України свідчить про набуття позивачем права власності на цей об`єкт нерухомості, за набувальною давністю.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
З матеріалів справи встановлено, що з червня 1973 року позивач був прийнятий в члени колгоспу ім. Свердлова на посаду тракториста де працював до реорганізації 09.024 994 року колгоспу в колективне сільськогосподарське підприємство «Свердлівське» Софіївського району Дніпропетровської області, а потім продовжував працювати після реорганізації КСП «Свердловське» до 2008 року в СТОВ «Південне» Софіївського району Дніпропетровської області до досягнення пенсійного віку.
На початку 1977 року позивачу з його сім`єю було виділено для проживання з послідуючим викупом житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому з жовтня 1977 року позивач, його дружина та донька ОСОБА_3 стали проживати. 18 жовтня 1977 року позивач зареєструвався за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаним місцем проживання народився син ОСОБА_4 , який також проживав як член сім`ї до повноліття.
На початку 1994 року даний житловий будинок після сплати коштів було передано ОСОБА_1 у власність але на жаль ніяких документів не збереглось, окрім довідки КСП «Свердловське» від 19.09.2000 року про сплату 70% балансової вартості житлового будинку відповідно рішення правління колгоспу ім. Свердлова.
Вище вказані обставини підтверджуються: Довідкою КСП «Сведловське» Софіївського району від 19.09.2000 року №178 про продажу житлового будинку, технічним паспортом житлового будинку, копіями особистих рахунків з погосподарських книг за 1991 2005 p.p., розрахунковою книжкою за електроенергію, розрахунковими квитанціями за електроенергію; довідкою Софіївського відділення КП «Криворізьке РБТІ» ДОР» № 36 від 06 лютого 2023 року; звітом про оцінку майна від 21 лютого 2023 року; копією Державного акта на право власності на земельну ділянку; довідкою про реєстрацію місця проживання особи.
Отже починаючи з 1977 року по теперішній час, тобто на протязі часу що перевищує десять років, позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє домоволодінням АДРЕСА_1 , що відповідно до положення ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України свідчить про набуття позивачем права власності на цей об`єкт нерухомості, за набувальною давністю.
Статтями 16, 328ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ст.344ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК), (п. 9 Постанови)
Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.
Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)
Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першоїстатті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком по АДРЕСА_1 , суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на нього за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.76,81,200,206,247,258,259,263,264,265,268 ЦПК України, та ст.ст.16,328,344 ЦК України,суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , пердставник позивача ОСОБА_2 до Вакулівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 37.4кв. м. житловою площею 32.7 кв.м. вартістю 109830 гривень із господарськими будівлями та спорудами: сарай, площею 26.4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В,Шумська