ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1109/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №694/1425/22 Категорія: на ухвалу Федорець С. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Нерушак Л.В., Сіренка Ю.В.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ;

боржник ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу адвокат Держан Валентина Василівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Держан Валентини Василівни на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Судовим наказом Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 серпня 2022 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами.

Заява ОСОБА_2 обґрунтована тим, що на час ухвалення судового наказу було дійсним рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради № 162 від 14 травня 2021 року щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним, з батьком ОСОБА_3 . Таким чином, до 06 червня 2022 року дитина проживала разом з ним та перебувала на його утриманні.

07 червня 2022 року мати дитини з його дозволу забрала сина на один день, однак наступного дня дитину не повернула, а 09 червня 2022 року виїхала разом з неповнолітнім ОСОБА_3 з території України до Республіки Польща. За його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості щодо викрадення дитини.

ОСОБА_2 зазначав, що на теперішній час ОСОБА_1 не проживає разом з дитиною за зазначеною нею адресою у м. Ватутіне Черкаської області, на зв`язок не виходить. У нього немає можливості надавати кошти на утримання дитини, що є підставою для перегляду судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами, визначеними пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати судовий наказ Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2022 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року задоволено.

Судовий наказ, виданий Звенигородським районним судом Черкаської області від 22 вересня 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2022 року та до повноліття дитини, стягнення з ОСОБА_2 судового збору на користь держави у сумі 248 грн 10 коп. скасовано.

Відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що доводи ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є обґрунтованими, так як останнім надано належні докази, які у встановленому законом порядку спростовують факти, покладені в основу судового наказу про стягнення аліментів. Суд застосував пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Держан В.В. подала апеляційну скаргу та просила скасувати ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2022 року як незаконну та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі вказувала, що під час розгляду справи, суд першої інстанції вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин не звернув уваги, що надані заявником ОСОБА_2 докази не є нововиявленими та не можуть бути підставою для перегляду судового рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами.

Зазначає, що ОСОБА_2 не скористався правом звернення до суду в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії судового наказу із заявою про скасування цього наказу та в даному випадку він обрав неналежний спосіб захисту, оскільки ЦПК України передбачено право особи на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів чи з позовом про припинення стягнення аліментів.

Зазначені обставини дають підстави для визнання ухвали суду такою, що не відповідає нормам чинного законодавства, порушує права дитини щодо належного забезпечення з боку обох батьків, а отже, вона підлягає до скасування.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 березня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2022 року скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 31 травня 2023 року постанову Черкаського апеляційного суду від 15 березня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, що відповідно до статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Держан В.В. розгляд справи за участю адвоката Держан В.В. вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, однак, у зв`язку із технічними причинами, що не залежали від суду, відео конференція не відбулась. Адвокат Держан В.В. по телефону повідомила секретарю судового засідання, що у неї відсутній інтернет-зв`язок для підключення до відеоконференції.

Частиною 5 статті 212 ЦПК України визначено, що ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Заслухавши боржника ОСОБА_2 , який з`явився в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7звг22, пункт 5.3).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

ОСОБА_2 мотивував вимоги заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами тим, що стягувач ОСОБА_1 ввела суд в оману щодо проживання дитини сторін разом із нею у м. Ватутіне, оскільки у червні 2022 року вона викрала сина сторін та перебуває з ним за кордоном. Також ОСОБА_2 вказував на те, що рішенням виконавчого комітету Звенигородської міської ради № 162 від 14 травня 2021 року затверджено висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його батьком ОСОБА_2 .

Аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами.

При цьому, ЦПК України не передбачено можливість оскарження такого судового наказу в апеляційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, серед іншого, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, при розгляді вказаної справи, з метою належного виконання судом покладеного на нього цивільним процесуальним законодавством обов`язку щодо здійснення захисту порушеного права заявника, необхідним є врахування конкретних обставин цієї справи щодо порушення судом норм процесуального права при видачі судового наказу та неможливості його оскарження в апеляційному порядку.

Встановивши, що надані ОСОБА_1 докази не свідчать про виникнення у неї безспірного права грошової вимоги на час видачі судового наказу, а саме права на стягнення аліментів з ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування судового наказу та відмовив у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 .

Підтвердженням вказаного є і обставини, викладені у апеляційній скарзі, зокрема, щодо наявності рішення виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 27 травня 2021 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини сторін разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Наведене свідчить про наявність у батьків спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, що унеможливлює вирішення питання про стягнення аліментів у порядку наказного провадження.

Зазначені висновки апеляційного суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 562/304/22, від 07 грудня 2022 року у справі № 212/1739/22.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено законну і обґрунтовану ухвалу, яка зміні чи скасуванню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Держан Валентини Василівни слід залишити без задоволення, а ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2022 року без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Держан Валентини Василівни залишити без задоволення.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах викладених в статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 17 серпня 2023 року.

Судді