Справа № 522/3350/22
Провадження № 2/522/1762/23
УХВАЛА

22 травня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Москаленко М. І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Топорова О. М.,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Славінського В. А.,

представника відповідача КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради Білоус Л. П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа № 522/3350/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому позивач просить виправити технічну помилку, допущену КП БТІ" ОМР при внесенні ним 23.08.2005 на підставі нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І. М. договору купівлі-продажу від 27.07.2005 за № 9890 запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером майна 8556537, яким неправильно визначені адреса та технічні характеристики квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_2 , шляхом проведення Юридичним департаментом ОМР чи будь-яким іншим державним реєстратором речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на 68/1000 частки домоволодіння за правильною адресою: АДРЕСА_2 ; із зазначенням правильного опису цього нерухомого майна: 68/1000 ч. д., 5-кімнатна квартира, житлова площа 228, 5 кв. м., загальна площа 515,1 кв. м., стояночне місце, місця загального користування в літ. "Б" ; із зазначеннм правильного номеру запису: 3109 книга 35 к., сторінка 58 та з проставленням в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відмітки про погашення запису про право спільної часткової власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 .

04.01.2023 ОСОБА_1 , з посиланням на ч. 3 ст. 49 ЦПК України, подав до суду заяву про зміну предмета позову, в якій доповнив позов вимогою до ОСОБА_2 про визнання за позивачем права спільної сумісної власності подружжя на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 228,5 кв.м., загальною площею 515,1 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна: 8556537, вказуючи, що позовна вимога до відповідачів про виправлення технічних помилок в Реєстрі прав власності щодо квартири не в повній мірі забезпечить позивачу захист його порушених прав та інтересів.

У підготовчому засіданні позивач та його представник адвокат Топоров О. М. просили прийняти заяву про зміну предмета позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Славінський В. А. проти прийняття заяви про зміну предмета позову заперечував, зазначив, що на розгляді у суді під головуванням судді Шенцевої О. П. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. ОСОБА_1 було подано зустрічний позов, в якому заявлено аналогічні позовні вимоги про визнання права власності на майно та поділ майна подружжя. При цьому вважає, що подаючи таку заяву, позивачем змінено не лише предмет, а й підстави позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши подану заяву, суд дійшов наступних висновків.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Зміна предмета позову відбудеться тоді, коли в рамках конкретного позовної вимоги позивач замість одного способу захисту прав (який був заявлений раніше, при подачі позову) захоче скористатися іншим способом захисту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги (предмет позову) тими самими обставинами, якими він обґрунтовував первісні вимоги.

Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зміна позивачем підстав і предмета позову може мати місце лише альтернативно, тому одночасна їх зміна неможлива. Отже, у разі подання позивачем клопотання (заяви), направленого на одночасну зміну предмета і підстави позову, суд з урахуванням конкретних обставин повинен відмовити в задоволенні такого клопотання (заяви).

Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги до позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 до суду заяви слідує, що позивач фактично подав заяву, якою змінив одночасно предмет та підстави позову, заявив нові вимоги про визнання за позивачем права спільної сумісної власності подружжя на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 228,5 кв.м., загальною площею 515,1 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна: 8556537, та навів нові обставини в обґрунтування своїх вимог, що є недопустимим в розрізі положень цивільного процесуального законодавства.

Виходячи з висновків, викладених у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 761/7978/15-ц, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття заяви про зміну предмета позову, яка подана позивачем, оскільки за своїм змістом у заяві викладено вимоги, які за своєю суттю змінюють в цілому підстави та предмет первісного позову, що є недопустимим відповідно до вимог статті 49 Цивільного процесуального кодексу України, та свідчить про подання позивачем нової позовної заяви з визначенням нових позовних вимог та доведенням заявлених вимог шляхом подання нових доказів.

Ураховуючи викладене та керуючись статями 49, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмета позову, поданої 04.01.2023, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА