Справа № 442/3578/23
Провадження № 2-с/442/69/2023
УХВАЛА

Іменем України

03 серпня 2023 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваль Р.Г.., розглянувши заяву адвоката Вернієвської Олени Богданівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 442/3578/23 від 12.07.2023 за заявою Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради,

в с т а н о в и в:

Адвокат Вернієвська О.Б., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 442/3578/23 від 12.07.2023 за заявою Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , в користь Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради (місцезнаходження: 82106, Львівська область, м.Дрогобич, вул.Індустріальна, 1А; ) 45273,61 грн. (сорок п`ять тисяч двісті сімдесят три гривні 61 копійку) заборгованості за послуги теплопостачання на р/р НОМЕР_1 в філії Львівське обласне управління АТ «Державний ощадний банк», м.Львів, МФО 325796, та 268,40 грн. (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок) сплаченого судового збору.

У заяві зазначила, що 27 липня 2023 року, ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами цивільної справи № 442/3578/23 та дізнався, що 12 липня 2023 року Дрогобицьким міськрайонним судом було видано судовий наказ в даній справі про стягнення з нього на користь КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради 45273,61 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання, а також стягнуто суму судового збору в розмірі 268,40 грн. В даному судовому наказі не вказано за який період стягнуто грошові кошти. Копію судового наказу у даній справі він отримав 27.07.2023.

На підставі рішення міжвідомчої комісії виконкому Стебницької міської ради з розгляду питань пов`язаних з відключенням споживачів від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, ОСОБА_1 було надано дозвіл 04.06.2015 р. на відключення квартири від централізованих послуг. На підставі наданого дозволу останній виготовив технічні умови, проведено спеціалізованою монтажною організацією монтажні роботи, та відключено квартиру від централізованого опалення та гарячого водопостачання з підписанням Акту від`єднання 25.08.2017 року та подано Акт на затвердження в комісію, а відтак з згадуваної дати ОСОБА_1 не отримує від ДКП «Стебниктеплоенерго» жодних послуг. З 25.08.2017 року відбулося відключення квартири ОСОБА_1 від загально будинкової системи опалення та гарячого водопостачання.

ОСОБА_1 отримано дозвіл міжвідомчої комісії, замовлено та отримано технічні умови від обслуговуючих організацій для розробки проекту, виготовлено сам проект, замовлено та виконано роботи з відключення, після проведених робіт складено та підписано Акт про відключення квартири в АДРЕСА_1 від внутрішньо будинкових мереж централізованого водопостачання і гарячого опалення. Акт подано на затвердження комісії.

ОСОБА_1 дотримано всіх визначених Законом вимог щодо відключення спірної квартири від загально будинкової мережі опалення та гарячого водопостачання з 25.08.2017 року з підписанням Акту від`єднання й затвердженого. Боржник з 25.08.2017 року не отримує будь яких послуг від ДКП «Стебниктеплокомуненерго», тому вважає, що з цієї дати у ДКП «Стебниктеплокомуненерго» відсутні підстави вимагати у нього сплату коштів за отримання неіснуючих послуг.

Вважає, що існує спір, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Просить суд клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу - задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування судового наказу Дрогобицького міськрайонного суду у справі № 442/3578/23 від 12.07.2023 року провадження № 2-н/442/529/2023. Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі за заявою Комунальне підприємство «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 за надані послуги з теплопостачання - задовольнити. Скасувати судовий наказ Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.07.2023 року, який виданий у справі № 442/3578/23, провадження № 2-н/442/529/2023, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунальне підприємство «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради, заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 45273,61 грн. (Сорок п`ять тисяч двісті сімдесят три гривні 61 копійку.); судового збору в розмірі 268,40 грн. (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок). Стягнути з Комунальне підприємство «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Як зазначено в заяві, яка подана на розгляд суду, ОСОБА_1 копію наказу у справі № 442/3578/23 від 12.07.2023 року провадження № 2-н/442/529/2023 отримав 27.07.2023, а отже на думку судді Пінько І.В. не пропустив строк на подачу заяви про скасування вищевказаного судового наказу.

Згідно із ч. 3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви в частині скасування судового наказу, оскільки з матеріалів справи та заяви вбачається, що боржник не визнає наявність боргу перед заявником, отже існує спір про право, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Щодо вимог заявника в частині стягнення судових витрат слід зазначити наступне.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Положеннями ст.141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами при розгляді справ позовного провадження.

Суд зазначає, що ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу, на заявника за судовим наказом покладався би обов`язок відшкодування боржнику суми судового збору.

Щодо вимоги боржника про стягнення на його користь понесені ним витрати на правову допомогу, необхідно зазначити наступне.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі та за правилами наказного провадження стягувач у справі буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат. Оскільки в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

З огляду на викладене, приходжу висновку, що вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України вбачається, що відшкодування витрат на правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, а у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються.

Зважаючи на вищенаведене, приходжу висновку про часткове задоволення заяви адвоката Вернієвської О.Б. яка діє в інтересах ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 141, 170, 171 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву адвоката Вернієвської Олени Богданівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про скасування судового наказу задоволити частково.

Скасувати судовий наказ Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.07.2023 року, який виданий у справі № 442/3578/23, провадження № 2-н/442/529/2023, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунальне підприємство «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради, заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 45273,61 грн. (сорок п`ять тисяч двісті сімдесят три гривні 61 копійку.); судового збору в розмірі 268,40 грн. (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок).

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Роз`яснити стягувачу Комунальному підприємству «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради про право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роман Коваль