ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4467/23 Справа № 212/464/23 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Мірута О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - МірутиО.А.,

суддів: Тимченко О.О., Хейло Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Тимофєєвої В.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини (суддя Ваврушак Н.М.), ухваленого в приміщенні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 02 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 02 серпня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох дітей, син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітнім. За домовленістю сторін син залишається проживати з відповідачем, за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 . Спору щодо місцезнаходження сина між ними не має. Шлюбні відносини між сторонами припинені, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Просить розірвати шлюб та залишити сина проживати разом із батьком ОСОБА_2 на його вихованні та утриманні.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено частково.

Шлюб,зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 02 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №243 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 , залишено прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Повернуто ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову на підставі квитанції №0.0..1 від 16.01.2023 року, що становить 536,80 гривень.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визначення місцезнаходження дитини, з ухваленням нового рішення про яким задовольнити позов повністю.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В мотивування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що Відповідач погоджується з викладеними у позовній заяві ОСОБА_1 обставинами, визнає їх та погоджується із задоволенням позовної заяви в повному обсязі, а тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Судом першої інстанції не надано оцінку Витягу з реєстру територіальної громади», який доводить що дитина з народження має місце проживання за адресою АДРЕСА_2 і всі 9 років умови проживання цієї дитини батьками визнаються як доцільними, матеріально забезпеченими та такими, що визначає сім`я зі свого світогляду, виховання, матеріального стану. Позивач також проживала і зареєстрована за цією адресою, ознайомлена з побутовими умовами цього будинку та не ставить під сумнів доцільність подальшого проживання дитини саме за цією адресою разом із батьком, з яким малолітня дитина проживає на цей час.

Відповідач не заперечує своє фактичне проживання за адресою АДРЕСА_2 та погоджується із позовними вимогами позивача.

Суд першої інстанції також не прийняв до уваги, що позивач у позовній заяві повідомляє суд, що визначення місцезнаходження дитини разом із батьком є також важливим для неї, оскільки позивач планує в майбутньому змінити місце проживання (місце реєстрації), і саме вирішення такого питання за рішенням суду є домовленістю між батьками, що не викликає протиріччя нормам Сімейного кодексу України.

За місцем реєстрації малолітнього ОСОБА_5 забезпечені належні умови проживання там перебувають його речі, меблі, побутові. предмети, іграшки, у дитини є окрема кімната. Спору щодо місцезнаходження сина ОСОБА_3 між батьками не має, але за рішенням суду сторони мають намір встановити юридичну визначеність місцезнаходження дитини.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коломоєць О.Г. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Горбенко І.В. підтримала доводи апеляційної скарги позивача та просила її задовольнити.

Суд ухвалив, розглядати справу за відсутності позивача, яка не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи що 02 серпня 2003 року сторони уклали шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №243 (а.с. 7).

Від шлюбу мають двох дітей, одна з яких є неповнолітньою - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.03.2014 року.

Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади від 11.01.2023 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання дитини, суд першої інстанції виходив з відсутності між сторонами спору про місце проживання малолітньої дитини..

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спірміж ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи 02 сепрня 2003 року сторони уклали шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівськогорайонного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №243 (а.с. 7).

Від шлюбу мають двох дітей, одна з яких є неповнолітньою - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.03.2014 року.

Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади від 11.01.2023 року ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10)

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, в прохальній частині якої просила визначити місце проживання дитини разом з батьком, ОСОБА_1 зазначала, що син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку із відсутністю спору просила залишити проживати дитину разом з ним (а. с. 2-3).

Відповідачем було подано до суду першої інстанції заяву, в якій він зазначав, що з пред`явленим до нього ОСОБА_1 позовом про розірвання шлюбу ознайомлений, підтримує в повному обсязі. Зазначає, що між ним та позивачем досягнуто домовленості, які сприяють як найкращому вихованню дитини, згодний про визначення місцезнаходження дитини ОСОБА_6 - разом з ним. (а.с. 18).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальнихдій (частини перша та четверта статті 12 ЦПК України).

Враховуючи, що сторони не зверталися до суду із вимогами про визначення місця проживання дитини з одним із батьків, суд першої інстанції, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, в межах доводів та вимог позову про розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю, встановивши, що дитина до розірвання шлюбу після припинення фактичних шлюбних відносин батьків проживала разом з батьком, повинен був залишити проживати дитину з відповідачем, чим лише б констатував місце проживання дитини, не визначаючи його.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.07.2022 року у справі № № 405/4659/21, від 15 січня 2020 року у справі № 200//952/18 та від 22 грудня 2021 року у справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809-св21).

Проте, суд першої інстанції на викладене уваги не звернув, дійшовши висновку про вісутність спору щодо визначення місця проживання дитини, внаслідок неправильного тлумачення норм матеріального права.

Колегія суддів звертає увагу, що залишаючи дитину разом з батьком, суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання, оскільки, як встановлено, після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишилася проживати разом з батьком.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заслуговують на увагу

З огляду на те, що позивач при зверненні до суду з позовом не ставила питання про визначення місця проживання дитини, а тільки просила у зв`язку з відсутністю спору, залишити малолітню дитину проживати розом з батьком, колегія суддів вважає за необхідне визначити місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 на його вихованні та утриманні.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно з положеннями статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ч.13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає задоволенню, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1611 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч. 1 п. 1, п. 4, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком - скасувати.

Залишити малолітню дитину - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживати разом з батьком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_3 на його вихованні та утриманні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1611 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 07 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: