Справа № 643/2818/23
Провадження № 2/643/1094/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Кононенко Т.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

встановив:

Виклад позиції позивача

ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Рудика І.І., звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому позивач просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 285 344,68 грн та судові витрати в порядку статті 141 ЦПК України.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 28.02.2021 о 21 год. 30 хв. в м. Харкові на перехресті вул. Тюрінської та вул.Мар?ївської сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Toyota Highlander, держ. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Chevrolet Lacetti, держ. номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 р. по справі про адміністративне правопорушення № 643/6353/21 водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано винними у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 447/07-21 від 07 липня 2021 р.: ринкова вартість транспортного засобу до ДТП - 512 540,00 грн, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 936 231,77 грн, вартість транспортного засобу після ДТТІ - 99 795,32 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику - 512 540,00 грн.

24.03.2023 р. ОСОБА_4 отримав від МТСБУ за зобов?язаннями ПрАт "ХМСК" відшкодування у розмірі 127 400, 00 грн. (за вирахуванням франшизи).

Таким чином, на даний час не відшкодованими залишаються 285 344,68 грн.

Заяви (клопотання) учасників справи

15.05.2023 року, на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке відповідач ОСОБА_2 отримав особисто 11.05.2023 року.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений в Ухвалі суду строк не надав.

Процесуальні дії у справі

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.04.2023 року, вищезазначену справу було передано в провадження головуючому судді Кононенко Т.О.

28.04.2023 року на запит суду до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області надійшла відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 .

01.05.2023 року Ухвалою Московського районного суду м. Харкова в справі відкрито

провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини

28.02.2021 о 21 год. 30 хв. в м. Харкові на перехресті вул. Тюрінської та вул.Мар?ївської сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Toyota Highlander, держ. номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Chevrolet Lacetti, держ. номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 р. по справі про адміністративне правопорушення № 643/6353/21 водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано винними у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 р, встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.6 ПДР України та ОСОБА_4 своїми діями порушив вимоги п.п.8.7.3 (г), 12.1 ПДР України. В судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення, водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вину визнали, підтвердили фактичні обставини справи (а.с.10).

Зазначена постанова Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 р. набрала законної сили та учасниками провадження не оскаржувалася.

Власником автомобіля Toyota Highlander, держ. номер НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9).

Згідно полісу № 201394668 цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Chevrolet Lacetti, держ. номер НОМЕР_2 , на момент ДТПІ була застрахована в ПрАТ "ХМСК", з лімітом відповідальності страховика за шкоду завдану майну - 130 000,00 грн, то ОСОБА_4 звернувся саме до ПрАт "ХМСК" з повідомленням про настання ДТП та заявою про страхове відшкодування (а.с.11-14).

09.06.2021 року між позивачем та ФОП ОСОБА_5 було укладено Договір на проведення експертної оцінки № 447/07-21.

Відповідно до Висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 447/07-21 від 07 липня 2021 р.: ринкова вартість транспортного засобу до ДТП - 512 540,00 грн, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - 936 231,77 грн, вартість транспортного засобу після ДТТІ - 99 795,32 грн, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику - 512 540,00 грн (а.с.16-36).

24.03.2023 р. ОСОБА_4 отримав від МТСБУ за зобов?язаннями ПрАТ "ХМСК" відшкодування у розмірі 127 400, 00 грн. (за вирахуванням франшизи) (а.с.15).

Оцінка суду

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Приписами ч.ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1. 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2. 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3. 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Вказана дорожня транспортна пригода сталася з вини обох водіїв, тобто з вини ОСОБА_2 та з вини ОСОБА_1 , які керуючи вище зазначеними транспортними засобами допустили порушення вимог Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Зокрема ОСОБА_2 допустив порушення вимог п.16.6 ПДР України, а саме повертаючи ліворуч , не надав переваги автомобілю Toyota Highlander, державний номерний знак НОМЕР_3 , а ОСОБА_4 своїми діями допустив порушення вимог п.п.8.7.3 (г), 12.1 ПДР України, а саме допустив проїзд на заборонений сигнал світлофора (жовтий).

Зазначені обставини встановлені постановою Московського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 р. по справі про адміністративне правопорушення № 643/6353/21 (а.с. 10), який постановив притягнути їх до адміністративної відповідальності за допущені ними порушення вимог ПДР України.

Дана постанова набрала законної сили та учасниками провадження не оскаржувалася.

Частиною 4 ст. 61 ЦПК України визначено, що Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт , необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 4 Постанови ВССУ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної особи або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови , що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно із п. 5 Постанови Пленуму ВССУ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки ", відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Відповідно до положень п.3 ч. 1 ст. 1188 ЦК, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодовується у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи вид та тяжкість порушень вимог ПДР та знаходження їх у причинному зв`язку з пригодою, допущених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також враховуючи обставини пригоди, що мають істотне значення, суд визначає ступінь вини ОСОБА_2 у вчиненні пригоди в 50 % та ступінь вини ОСОБА_1 - в 50 %.

Тому, зважаючи на викладене, розмір відшкодування матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 буде становити 78972,34 грн, з розрахунку 412744,68 грн (розмір майнової шкоди) Х 50% = 206372,34 грн - 127 400 грн (відшкодування МТСБУ) = 78972,34 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи те, що позов задоволено частково, суд, присуджує на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 789,72 грн, виходячи з розрахунку: 78972,34 грн (розмір задоволених позовних вимог) х 2853,45 грн (сума сплаченого судового збору) / 285344,68 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Щодо розподілу інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, за заявою представника позивача, адвокат Рудика І.І., суд вважає за необхідне встановити позивачу строк для надання таких доказів до 06.06.2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 78972,34 грн (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот сімдесят дві гривні 34 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 789,72 грн (сімсот вісімдесят дев`ять гривень 72 копійки).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони та учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 01.06.2023 року

Суддя Т.О. Кононенко