31.05.2023 Єдиний унікальний № 371/1204/22 провадження № 2/371/188/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Миронівка

ЄУН 371/1204/22

Провадження № 2/371/619/23

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

за участі секретаря судових засідань Сідор В.О.,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Представник позивача звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 17 травня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено заяву договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1090723, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 50052,03 грн строком на 72 місяці, починаючи з 17 травня 2021 року.

Відповідач зобовязалася повернути наданий кредит, сплатити відсотки за його користування у фіксованій процентній ставці у розмірі 0,01% річних в період з 17 травня 2021 року по 17 липня 2021 року, у розмірі 45,9 % річних починаючи з 18 липня 2021 року, а також сплатити комісії згідно умов договору та тарифів банку.

Банк свої зобовязання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника.

За умовами договору погашення кредиту та відсотків здійснюється ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця шляхом списання банком коштів з відкритого для цих цілей банком поточного рахунку.

Відповідач свої зобовязання належним чином не виконувала, грошові кошти на повернення кредиту не надавала, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 14 серпня 2022 року становить 74857,28 грн, в тому числі заборгованість за кредитом в розмірі 65199,42 грн; заборгованість за відсотками в розмірі 9657,86 грн.

Не зважаючи на повідомлення банком відповідача про наявність заборгованості та встановлення терміну для її погашення, відповідач заборгованість не сплатила, тому банк 15 листопада 2022 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

15 березня 2023 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, яка обґрунтована тими обставинами, що після подачі позовної заяви відповідач частково погасила суму заборгованості. Після часткової сплати розмір заборгованості становить 67643,92 грн та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 63917,49 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 3726,43 грн.

Вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 2481,00 грн просила стягнути в судовому порядку.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 13 грудня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

13 грудня 2022 відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання.

27 грудня 2022 року копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками вручено відповідачу.

Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку.

Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило.

Відповідно до положень статті 274 ЦПК України, справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

16 січня 2023 року відповідач через канцелярію суду подала заяву, в якій визнала факт прострочення виконання зобов?язань. Затримку у виконанні зобов?язань пояснила тими обставинами, що не мала змоги сплачувати кредит, оскільки має на утриманні трьох малолітніх дітей, хворого чоловіка та сестру.

Фактичні обставини справи

Судом встановлено такі фактичні обставини.

17 травня 2021 року ОСОБА_1 було підписано заяву на отримання кредиту за програмою кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1090723, заяву договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1090723, а також паспорт споживчого кредиту та графік погашення кредиту з розрахунком загальної вартості кредиту та реальної процентної ставки (а.с. 8,9).

Відповідно до викладених у підписаних відповідачем документах умов кредитування, банк надав їй кредит на споживчі потреби у сумі 50052,03 грн строком на 72 місяці, починаючи з 17 травня 2021 року. Повернення кредиту здійснюється у відповідності до графіку погашення кредиту ануїтетними платежами.

За користування кредитом відповідач зобов?язалася сплатити відсотки у фіксованій процентній ставці у розмірі 0,01% річних в період з 17 травня 2021 року до 17 липня 2021 року, у розмірі 45,9 % річних, починаючи з 18 липня 2021 року.

На виконання умов кредитного договору банк 17 травня 2021 року перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 50052,03 грн, що підтверджується даними виписки по рахунку від 15 серпня 2022 року (а.с. 16).

Відповідно до умов договору відповідач здійснювала погашення кредиту до 17 квітня 2022 року, після чого припинила виконувати зобов?язання з погашення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Позивач здійснив розрахунок заборгованості за кредитним договором, відповідно до даних якого з урахуванням реструктуризації та капіталізації заборгованості, станом на 14 серпня 2022 року розмір заборгованості за кредитом становив 65199,42 грн, в тому числі 478,46 грн простроченої заборгованості за кредитом, розмір забогованості за відсотками становив 9657,86 грн, в тому числі 7362,13 грн простроченої заборгованості за відсотками (а.с. 6-7).

16 серпня 2022 року позивач, керуючись умовами кредитного договору та правилами статей 625,1050 ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування», направив на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання грошових зобов?язань, в якій банк вимагав у строк 30 днів з дня отримання вимоги достроково погасити кредит, разом зі сплатою процентів. Вимогу про погашення заборгованості відповідач отримала 14 вересня 2022 року, проте погашення заборгованості не здійснила.

Вказана обставина підтверджується даними вимоги про дострокове виконання грошових зобов?язань від 16 серпня 2022 року, даними фіскального чеку та списку відправлення рекомендованих листів від 06 вересня 2022 року, даними з офіційного сайту «Укрпошта» про статус поштового відправлення (а.с. 16,17,18).

Після звернення позивача до суду з позовом про стягненя заборгованості 14 січня 2023 року ОСОБА_1 здійснила часткове погашення заборгованості за кредитом та відсотків, в зв?язку з чим, станом на 01 лютого 2023 року, розмір заборгованості за кредитом становить 53917,49 грн (в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 148,85 грн), розмір заборгованості за відсотками становить 3726,43 грн (в тому числі заборгованість за простроченими відсотками 2520,75 грн).

Такі обставини підтверджуються даними розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/1090723 від 17 травня 2021 року (а.с. 54).

Мотиви суду та застосовані норми права

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами було в письмовій формі укладено кредитний договір, в якому узгодженовсі його істотні умови.

Прийняті на себе зобов?язання за вказаним кредитним договором щодо надання кредитних коштів банк виконав своєчасно, надававши кошти в повному обсязі.

На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу положень частини 1 статті 598 ЦК України, зобов?язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 599 ЦК України, зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач допустила прострочення платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість розмір якої, з урахуванням внесених відповідачем коштів після звернення позивача до суду з позовом, станом на 04 січня 2023 року становить 67643,92 грн. Вказана заборгованість складається з суми заборгованості за кредитом в розмірі 63917,49 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 3726,43 грн.

Таким чином, відповідач допустила невиконання зобов?язань за договором, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом в розмірі 63917,49 грн та суми заборгованості за відсотками в розмірі 3726,43 грн є обґрунтованими.

Відповідно до частини 2 статті 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов?язання, а тому обставини щодо скрутного фінансового становища, викладені відповідачем в заяві, суд до уваги не приймає.

Висновки за результатами розгляду

Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків.

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов?язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.

Саме позивач мав довести в ході розгляду справи обґрунтованість кожного свого посилання щодо обґрунтованості вимог про підставність стягнення коштів за договором.

Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником.

Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини наявності заборгованості за кредитним договором та процентами, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості підтверджені матеріалами справи та є доведеними.

Щодо розподілу судових витрат

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2481 грн.

Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вказаного правила сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 76 - 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 268, 274, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитом у розмірі 63917 гривень 49 копійок, заборгованість за відсотками у розмірі 3726 гривень 43 копійки та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2481 гривня 00 копійок, всього стягнути 70124 (сімдесят тисяч сто двадцять чотири) гривні 92 копійки.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», , місцезнаходження: будинок під номером 9, вулиця Лєскова, місто Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: будинок під номером АДРЕСА_1 .

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук