Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/676/23

Номер провадження 2/348/430/23

29 травня 2023 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Солодовнікова Р.С.

при секретарі судового засідання: Нагорняк Г.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

за участі відповідача: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позивач посилається на те, що вони з відповідачем по справі проживали в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач належної участі у матеріальному утриманні дитини не бере, добровільна сплата коштів відповідачем на дитину носить мінливий характер та непостійний характер.

Її коштів не вистачає на утримання дитини та забезпечення її всім необхідним та належного рівня життя, необхідного для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального рівня. А тому вона потребує матеріальної допомоги від відповідача.

Відповідач фізично здорова, працездатна людина, зареєстрований як фізична особа підприємець, де отримує регулярний дохід, інших утриманців немає, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі по 20000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст відзиву на позов:

03.05.2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката М.Покотило поступив відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Не погоджується з доводами позивача, який зазначає, що відповідач працює та отримує дохід, але при цьому не бере належної участі у вихованні дитини. Добровільна сплата коштів Відповідачем, зі слів Позивача, носить мінливий та неспокійний характер. В той же час позивачка не надала жодного доказу на підтвердження зазначених доводів. Відповідач не заперечує того, що як батько зобов`язаний утримувати дитину, однак не погоджується з розміром аліментів, який визначила позивачка. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Його дохід за звітний 2022 рік складається: із заробітної плати у сукупному розмірі 58818,18 грн, що підтверджується довідками Пенсійного фонду України за формою ОК-7 та ОК-5. Також він працює директором у Благодійній організації «Благодійний Фонд «Волонтери Культури», і розмір його заробітної плати за період з жовтня 2022 року по квітень 2023 року складає 12 200,00 грн, при цьому 2 379,00 грн утримаються на податки, відповідно сума до виплати - 9821,00 грн.. Також відповідач не заперечує, що є фізичною особою-підприємцем на спрощеній системі оподаткування. За звітний 2022 рік від підприємницької діяльності він отримав сукупний дохід у розмірі 60000,00- грн (5000,00 грн на місяць), з яких сплатив податки. На підтвердження цього Відповідач надає декларацію про майновий стан та доходи фізичної особи-підприємця за 2022 звітний рік. Нерухомість, яка є у нього, належить йому на праві спільної сумісної власності разом з Позивачем. Іншої нерухомості у відповідача не має, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Жодного рухомого майна, у тому числі автомобільного транспорту у власності Відповідач також не має. Відповідач не є власником корпоративних прав, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На даний час, основним доходом Відповідача є його заробітна плата у розмірі 9821,00 грн.

Отже, Відповідач не має реальної можливості сплачувати аліменти на утримання дитини, які у місячному розмірі майже вдвічі більше його доходу, а Позивач не надала жодних доказів про можливість Відповідача сплачувати аліменти у розмірі 20000,00 грн щомісячно. Відповідач, так само як і Позивач, докладає всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити дитину всім необхідним для її виховання та розвитку. При цьому Відповідач не відмовляється від свого обов`язку забезпечувати дитину гідним рівнем життя, але вважає, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та неспівмірними реальним його доходам.

Зазначив, що він погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. щомісячно.

Стислий виклад позицій сторін:

В судове засідання позивач не з`явилася. Однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 20000,00 грн. щомісячно, з їх подальшою відповідною індексацією, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково. Підтримав наданий ним відзив. Також зазначив, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , однак не погоджується з зазначеним позивачем розміром аліментів. Він як і позивач, докладає всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити дитину всім необхідним для її виховання та розвитку. Він не має достатніх доходів для сплати аліментів в розмірі 20000,00 грн. щомісячно, так як вважає зазначену суму завищеною. Згідний сплачувати аліменти у розмірі 5000,00 грн.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 серпня 2014 року уклали шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивідльного стану Солом`янського районного управління юстиції м.Києві, актовий запис № 2190, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії (а.с.9).

Від шлюбу в сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

З наданих відповідачем документів встановлено, що ОСОБА_2 , за звітний 2022 рік отримав заробітну плату у сукупному розмірі 58 818,18 грн, що підтверджується довідками Пенсійного фонду України за формою ОК-7 та ОК-5 (а.с. 31-35,36-38).

З витягу з Кабінету водія ОСОБА_2 , рухомого майна, у тому числі автомобільного транспорту у власності не має (а.с. 39).

Відповідач ОСОБА_2 працює директором Благодійної організації «Благодійний Фонд «Волонтери Культури», що підтверджується копія наказу про його призначення (а.с. 40).

Згідно з довідки № ВК00-00008 від 24.04.2023 розмір заробітна плата ОСОБА_2 за період з жовтня 2022 року по квітень 2023 року складає 12 200,00 грн, сукупний дохід 94618,18 грн. При цьому 2 379,00 грн утримаються на податки, відповідно сума до виплати - 9 821,00 грн. (а.с. 41).

З податкової декларації платника єдиного податку про майновий стан та доходи фізичної особи-підприємця за 2022 звітний рік ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем на спрощеній системі оподаткування. За звітний 2022 рік від підприємницької діяльності він отримав сукупний дохід у розмірі 60000,00- грн (5000,00 грн на місяць) (а.с. 42-43).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 не є власником корпоративних прав (а.с. 45).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно норм ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц.

Тому суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України про судовий збір. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Висновки суду:

З`ясував думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків.

При визначенні розміру аліментів суд враховує факт проживання неповнолітньої дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальний стан позивача, вартість життя на теперішній час та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є молодою, фізично здоровою, працездатною людиною, немає інших утриманців, а тому суд дійшов до висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 5000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Доказів, які б спростовували вищевикладене, сторонами не надано.

Зважаючи на вищевикладені обставини, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати спільних дітей, суд вважає об`єктивним і справедливим розмір аліментів на утримання дитини в сумі 5000,00 гривень щомісячно, що має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Разом з тим, розмір аліментів у твердій грошовій сумі 5000 гривень, відповідно до ч.2 ст.184 СК щорічно до повноліття дитини підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи положення ст.191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 21.03.2023 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 1073 грн.60 коп. судового збору.

На підставі ст..ст. 141, 180, 181, 184, 191 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 (п`яти тисяч) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 21.03.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 1073 (одна тисяча сімдесят три ) грн 60 коп судового збору (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), Номер рахункуUA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.Найменування коду класифікації доходів бюджету Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Вступна та резолютивна частини рішення суду постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29.05.2023 року.

Повний текст рішення суду складений 01.06.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Р.С.Солодовніков