РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Ванівіського Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 . Дана квартира в цілому складається з двох житлових кімнат житловою площею 29,4 кв. м. та кухні, її загальна площа становить 48,4 кв. м. Частка позивача у праві спільної часткової власності на цю квартиру становить - 3/4, а відповідача .

Згідно заповіту посвідченого 20.06.1995 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 3-7240, позивач є спадкоємцем всієї квартири. Однак незважаючи на те, що відповідно до заповіту мати позивача ОСОБА_5 заповіла їй всю квартиру, відповідач, як дочка спадкодавця скористалась тим, що на момент відкриття спадщини була особою пенсійного віку, а тому не відмовилась від обов`язкової частки у спадщині і успадкувала частку цієї квартири, як обов`язкову частку у спадщині, набувши право власності на неї згідно свідоцтва про право власності за законом від 23.09.2022 року. Позивач самостійно утримує дану квартиру, сплачує кошти за надані комунальні послуги, інтерес до квартири не втратила, оскільки у неї іншого житла крім цієї квартири не має. Просить позов задоволити.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідачка набула у власність спірне майно з підстав та в порядку, встановленому законом. Факт спадкування, разом із часткою у спірній квартирі, іншого майна у розмірі від спадкового майна, не має ніякого відношення до предмету спору у даній справі. Спільне володіння і користування майном є можливим, оскільки відповідачка не чинить позивачці жодних перешкод. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

09.05.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача вказує, що заповідачем на відповідачку було складено окремий заповіт, на підставі якого вона успадкувала земельну ділянку площею 0,0418 га, яка розташована в Городоцькому районі на території Кирницької сільської ради в Садовому товаристві «Колос», цільове призначення для індивідуального садівництва. Ще за життя ОСОБА_5 та позивачка залишили відповідачці та її сім`ї квартиру АДРЕСА_2 . Саме за кошти позивачки та її матері проводився ремонт у квартирі АДРЕСА_1 . Крім цього, відповідачка з моменту набуття права власності на частку спірної квартири не несе жодних витрат по її утриманню та сплаті комунальних платежів.

Крім цього, 18.05.2023 від представника відповідачки надійшли заперечення на позовні вимоги, в яких зазначає про те, що ОСОБА_1 не наводить жодного аргументу, яким чином і як саме її право чи інтерес порушує, не визнає чи оспорює ОСОБА_3 маючи у власності частку у спірній квартирі. Щодо наданих позивачкою квитанцій про сплату комунальних послуг, то ОСОБА_1 є єдиною зареєстрованою особою у спірній квартирі, єдиним користувачем усієї площі квартири та єдиним користувачем комунальних послуг. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити.

Відповідач та її представник заперечили проти позвоних виомг, просили відмовити у задоволенні позову.

Суд заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено актовий запис №1062.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.09.2022 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-297, спадкоємцем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу 310482229 частки у квартирі АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер довідки 316906638, частки у квартирі АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .

Згідно довідки ЛКП «Південне» від 14.12.2022 №618, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки ОКП «БТІ та ЕО» №3345 від 01.12.2022 року, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 29.10.1998 за реєстраційним номером 3883, посвідченого Урумовою Ж.М. станом на 29.12.2012 року належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_3 .

Відповідно ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно положень статті 365 Цивільного кодексу України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим;таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію у постанові від 15.05.2013, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію у постанові від 02.07.2014, де роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч.1ст. 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.07.2019 по справі №210/2236/15-ц (провадження № 61-33924св18), у якій Верховний Суд вказав, що припинення права особи на частку в спільному майні поза її волею за рішенням суду на підставі позову інших співвласників (співвласника) можливе за наявності хоча б однієї з чотирьох передбачених частиною першою статті 365 ЦК України підстав, проте таке припинення в усякому випадку не повинно завдати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї, і за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При цьому, висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.

Відповідно до ст.ст. 12, 76, 77 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведені вище положення закону, суд дійшов беззаперечного висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 , як предмет спору та об`єкт цивільних відносин, є неподільною річчю, при цьому у незначній частці, а саме 1/4, належить відповідачу.

Таким чином, ключовим для постановлення рішення про припинення відповідачки права на частку у спільному майні у цій частині, а саме, що стосується спірної квартири, є умова про необхідність попереднього внесення позивачем вартості відповідної частки на депозитний рахунок суду.

При визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Як вбачається з висновку експерта №044/22 оціночно будівельної технічної експертизи за заявою ОСОБА_1 , складеного 23.12.2022, дійсна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 1 421 400 грн. Ринкова вартість частки квартири АДРЕСА_1 становить 355 350 грн. Поділ квартири АДРЕСА_1 відповідно до часток кожного співвласника технічно неможливий. Квартира АДРЕСА_1 є неподільною. частка квартири АДРЕСА_1 не може бути виділена в натурі. Відсутні можливі варіанти поділу квартири АДРЕСА_1 на ізольовані рівноцінні об`єкти відповідно до часток у власності.

Як вбачається з матеріалів справи звертаючись з позовною заявою позивач надав суду докази внесення ним 355 350,00 грн. на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Львівській області з вказівкою щодо призначення такого внесення коштів за частку майна.

Оцінивши обставини справи у взаємозв`язку із нормами закону, що регулює дані правовідносини, суд приходить переконання про доведеність сукупності, визначених ст. 365 ЦК України, умов припинення права особи на частку у спільному майні та наявність, передбачених законом, підстав для припинення права відповідача на частку у нерухомому майні (квартири).

Суд вважає встановленою ту обставину, що 1/4 частка відповідача ОСОБА_3 у спільному нерухомому майні, що є предметом спору, в порівнянні з часткою позивача 3/4, є незначною. Крім цього, спірне майно є неподільним, виділення частки відповідача в натурі є неможливим.

Водночас, встановлені судом обставини вказують на те, що спільне володіння і користування спірним майном є неможливим.

А тому, беручи до уваги, що згоди між сторонами про спільне користування спірним нерухомим майном не досягнуто, суд прийшов до висновку, що припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам останньої.

Іншою необхідною умовою постановлення рішення про припинення права особи на частку у спільному майні згідно приписів ч. 2ст. 365 ЦК України є попереднє внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

При визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року, викладені в абз. 3,4 п. 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до яких, розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

В даному випадку, грошову суму такої вартості для відповідача внесено позивачем на депозитний рахунок суду Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області, згідно квитанції №1 АТ «Ощадбанк» від 17.01.2023.

Враховуючи вище наведене у сукупності, зокрема те, що частка відповідача у спірному майні є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, те, що припинення права останньої на частку у майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, а також те, що відповідний розмір компенсації за таку частку внесений позивачем на депозитний рахунок суду, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, для припинення права спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , з виплатою їй грошової компенсації вартості її частки в сумі 355 350,00 гривень та визнання права власності позивача на її частку у названому майні, а тому, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258-268, 273, , 352-355 ЦПК України, ст. ст. 316, 319, 358 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності - задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на частки квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 .

Виплатити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вартість частки квартири АДРЕСА_1 , внесену ОСОБА_1 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області в сумі 355 350, 00 грн., згідно квитанції АТ «Ощадбанк» від 17.01.2023 року №1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 3553 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят три) грині 50 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 червня 2023 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя Ванівський Ю.М.