МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_____ _ ____
Справа №521/8291/23
Пр. №2/521/2743/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.

при секретарі Замниборщ А.С., за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, який діє в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Дерево-плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМ-А» про визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності та змін, визнання правочинів недійсними, приведення земельної ділянки у попередній стан, шляхом знесення об`єкта нерухомості,

встановив:

У березні 2023 року заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, який діє в інтересах Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Дерево-плюс» (далі ТОВ «Дерево-плюс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМ-А» (далі ТОВ «ТІМ-А») про визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності та змін, визнання правочинів недійсними, приведення земельної ділянки у попередній стан, шляхом знесення об`єкта нерухомості.

Ухвалою суду від 31 травня 2023 року по справі було відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи №101 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 149-150).

27 квітня 2023 року від представника відповідача, діючого на підставі ордеру від 20 квітня 2023 року, до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі №521/8291/23 в частині позовних вимог, викладених у пунктах 2-6 прохальної частини позовної заяви, а саме:

- щодо визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора комунального підприємства Новосільської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Корсуна О.В від 10 жовтня 2018 року, індексний номер рішення 43431263;

- щодо визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора комунального підприємства Новосільської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Корсуна О.В від 11 жовтня 2018 року, індексний номер рішення 43460036;

- щодо визнання недійсним акту прийому-передачі нерухомого майна від 19 жовтня 2018 року;

- щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20 листопада 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Левчук О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2214;

- щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 20 листопада 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Левчук О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2215 у зв`язку з тим, що зазначені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства (т. 1 а.с. 225, 230-232).

В обгрунтування зазначеного клопотання зазначив, що зі змісту позовної заяви вбачається, що пункт 4 прохальної частини зводиться до визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна, яке передано до статуту товариства з обмеженою відповідальністю. Вказані правовідносини врегульовані главою IIІ Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та стосуються вкладу учасника до статутного капіталу товариства.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 ГПІК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, шо виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Такі чином справи, в яких заявлено позовні вимоги щодо визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна, яке передано до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, не відносяться до цивільного судочинства, а мають розглядатись господарськими судами за правилами для справ у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Крім того, зазначив, що пункти 5 та 6 прохальної частини позовної заяви зводиться до визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених двома юридичними особами - суб`єктами господарювання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Отже справи, в яких заявлено позовні вимоги щодо визнання правочину (договору) укладено у господарській діяльності, сторонами якого є юридичні особи, не відносяться до цивільного судочинства, а мають розглядатись господарськими судами за правилами для справ у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Зазначив, що як вбачається із змісту позовної заяви, та про що неодноразово зазначає позивач у своїй позовній заяві, позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора позивач вважає первинним, а ось усі інші позовні вимоги він вважає похідними. Вказане повністю суперечить абз. 2 ч. 1 ст. 19 ЦПК України.

Вказував, що більша частина позовної заяви ґрунтується на припущеннях позивача шодо порушення вимог законодавства в частині держаної реєстрації речових прав та відсутності у держаного реєстратора підстав для здійснення таких реєстраційних дій, а скасування рішень державного реєстратора є підставою для задоволення інших - похідних позовних вимог.

Стверджував, що з огляду не первісність позовних вимог про скасування рішень державного реєстратора, такі вимоги мають розглядатись в порядку адміністративного судочинства і заявлені повинні бути до суб`єкта владних повноважень, яким у даному випадку є державний реєстратор, а позивачем може виступати Одеська міська рада, як юридична особа, яка вважає, що такими рішенням держаного реєстратор порушені її права та законі інтереси.

Крім того, 08 травня 2023 року від представника відповідача, діючого на підставі ордеру від 20 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі №521/8291/23 в частині позовних вимог, а саме щодо зобов`язання ОСОБА_4 привести земельну ділянку комунальної власності із кадастровим номером :15:019:0001, площею 0,302 га по АДРЕСА_1 у попередній стан, шляхом знесення нежитлової будівлі під літ. А, загальною площею 54,6 кв.м. по АДРЕСА_1 . у зв`язку з тим, що відсутній предмет спору.

В обгрунтування поданого клопотання зазначив, що станом на 05 травня 2023 року нежитлова будівля, площею 54,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яка знаходилась на земельній ділянці, кадастровий номер::15:019:0001, повністю зруйнована, на зазначеній земельній ділянці відсутні будь-які будівлі та споруди, земельна ділянка не має ознак використання, повністю заросла рослинністю.

Вказував, що зазначене підтверджується актом огляду земельної ділянки від 05 травня 2023 року, складеним за участю директора ТОВ «ТІМ-А» та власників й користувачів суміжних земельних ділянок і об`єктів нерухомості, фотоматеріалами та матеріалами відеозйомки земельної ділянки (т. 1 а.с. 240-241).

Представник Малиновської районної прокуратури м. Одеси в підготовому судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданих клопотань. Раніше, через канцелярію суду надала заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в обгрунтування яких зазначила, що з огляду на те, що оскаржуваними рішеннями державного реєстратора та діями відповідачів порушується речове право на земельну ділянку, що належить територіальній громаді міста Одеси, а отже приведення спірної земельної ділянки у попередній стан є саме первісною вимогою, а тому вказаний спір має розглядатись в судах загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Вказувала, що заявлені прокурором вимоги про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності та змін, визнання недійсними акту приймання-передачі та договорів купівлі-продажу, приведення земельної ділянки у попередній стан, шляхом знесення об`єкта нерухомості є нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

Зазначила, що при вирішенні питання належності спору до публічно-правового чи приватно-правового та, як наслідок, визначення виду судочинства, слід визначитися з інтересом держави, за захистом якого звернувся прокурор до суду з цим позовом.

У даному випадку, порушення інтересів держави полягає у незаконній реєстрації за відповідачами права власності на об`єкт нерухомого майна, внаслідок якої з власності територіальної громади міста Одеси фактично незаконно вибула земельна ділянка з кадастровим номером: :15:019:0001 площею 0,302 га по АДРЕСА_1 , на якій розташований спірний об`єкт будівництва.

Таким чином, інтерес держави в даному випадку безпосередньо зачіпається шляхом порушення права власності територіальної громади на вільне володіння своїм майном (земельною ділянкою комунальної власності). Відповідно, територіальна громада міста Одеси втрачає можливість належним чином реалізовувати правомочності власника земельної ділянки шляхом володіння, користування та розпорядження нею.

Вказувала, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання, а саме: законності набуття права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, розміщений на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної власності.

Самочинне будівництво є порушенням установлених державною правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки.

Зазначила, що справи у спорах за участю органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких органи місцевого самоврядування здійснюють представництво територіальних громад, які є власниками земель, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, підвідомчі цивільним судам.

3 урахуванням викладеного та наявного спору про право, представник Малиновської районної прокуратури м. Одеси вважає, що вказаний вище позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вказувала, що право власності на спірний самочинно збудований об`єкт нерухомості набуто ОСОБА_4 в порушення вимог діючого законодавства, на підставі незаконних рішень державного реєстратора, які підлягають скасуванню в судовому порядку та є предметом розгляду у вказаній справі, вищевказаний акт приймання-передачі нерухомого майна від 19 жовтня 2018 року та договори купівлі-продажу від 20 листопада 2018 року № 2214 та № 2215, укладені щодо зазначеного об`єкту нерухомості , підлягають визнанню недійсними в судовому порядку та мають розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки вимоги нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

Крім того, вказувала, що відповідачем, ТОВ «ТІМ-А», подано до суду клопотання про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки представником відповідача ТОВ «ТІМ-А» поінформовано суд, що станом на 05 травня 2023 року нежитлова будівля, площею 54,6 кв.м, яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :15:019:0001 по АДРЕСА_1 повністю зруйнована, на підтвердження чого надано до суду акт огляду земельної ділянки від 05 травня 2023 року, складений за участю директора ТОВ «ТІМ-А» та власників й користувачів суміжних земельних ділянок і об`єктів нерухомості, фотоматеріали та матеріали відеозйомки земельної ділянки.

Натомість, зазначила, що фотоматеріали та матеріали відеозйомки не дають змогу ідентифікувати спірну земельну ділянку, також з останніх не вбачається можливим встановити дату та час її проведення, а отже останні не можуть бути належними та допустимими доказами.

Фактично повноважним органом, який може встановити та підтвердити чи вільна земельна ділянка від самочинно збудованого нерухомого об`єкта є її власник в особі Одеської міської ради, який виступає позивачем у спірних правових відносинах, а належними доказами, які можуть підтвердити факт знищення нерухомого майна можуть бути матеріали технічної інвентаризації, офіційна довідка (висновок, акт) установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.

Крім іншого, закриття провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі ст. 200 ЦПК України, а саме її частиною четвертою, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених ст. ст. 206, 207 ЦПІК України.

Таким чином, підстави для закриття провадження у справі №521/8291/23 на підставі п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, позовної заяви заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, поданої в інтересах держави в особі Одеської міської ради до відповідачів ОСОБА_4 , ТОВ «ДЕРЕВО-ПЛЮС», ТОВ «ТІМ-А» про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності та змін, визнання недійсними акту приймання-передачі та договорів купівлі-продажу, приведення земельної ділянки у попередній стан, шляхом знесення об`єкта нерухомості, відсутні (т. 2 а.с. 2-6, 49-52)

Представник Одеської міської ради, діюча на підставі довіреності від 29 грудня 2022 року, в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення поданих клопотань.

Представник відповідача, діючий на підставі ордеру від 20 квітня 2023 року, підтримав подані клопотання та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За загальним правилом ч. 4 ст. 376 ЦК України самочинно збудоване нерухоме майно підлягає знесенню особою, яка його здійснила, або за її рахунок.

Згідно зі ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прокуратуру» на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.

В особі держави виступає Одеська міська рада, яка згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України здійснює повноваження щодо розпорядження землями в межах населеного пункту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Самочинне будівництво є порушенням встановлених державою правил та норм здійснення будівництва, що призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також питань безпеки під час експлуатації вже збудованого об`єкта, екологічної та санітарно-епідеміологічної безпеки.

Звернення прокурора із зазначеним позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради є законним та відповідає приписам статей 2, 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до яких на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді, яке полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Таким чином, вчинення відповідачем протиправних дій у вигляді самочинного будівництва порушує зазначені вище інтереси держави, в особі якої у зазначеному спорі виступає Одеська міська рада, яка згідно з п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, здійснює повноваження щодо розпорядження землями в межах населеного пункту.

При цьому, право на звернення до суду із зазначеним позовом належить органам прокуратури в інтересах держави в особі міської ради та інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2017 року (справа № 1512/3707/12).

Кінцевою метою звернення до суду з вказаним позовом є захист права позивача та приведення земельної ділянки комунальної власності попередній стан, шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва.

3 огляду на те, що оскаржуваними рішеннями державного реєстратора та діями відповідачів порушується речове право на земельну ділянку, що належить територіальній громаді міста Одеси, а отже приведення спірної земельної ділянки у попередній стан є саме первісною вимогою, а тому вказаний спір має розглядатись в судах загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III «Позовне провадження») та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, підготовче судове провадження - це стадiя судового прoцесу, в якій з`ясовується предмет спoру, позoвні вимoги, заперечення на позoвні вимoги, склад учасників судовoго процесу, вирішення відводів, xарактер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкoдного розгляду справи пo суті, іншими словами, це важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

За таких обставин закриття провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, можливо лише в судовому засіданні, а не при проведенні підготовчого судового засідання, оскільки згідно зі ст. 200 ЦПК України, а саме ч. 4, закриття провадження можливо на цій стадії процесу з двох підстав, це: відмова від позову, визнання позову та укладення мирової угоди, визначених ст.ст. 206, 207 ЦПК України.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів: Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, провадження № 61-2018св19; Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19, провадження № 61-1807св20; Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20, провадження № 61-9658св20 зазначено, що закриття провадження у справі через відсутність предмета спору можливе лише за умови, якщо предмет спору відсутній під час пред`явлення позову.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Виходячи зі змісту поданої заяви та доводів, наведених заявником в її обґрунтування, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, який діє в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_4 , ТОВ «Дерево-плюс», ТОВ «ТІМ-А» про визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності та змін, визнання правочинів недійсними, приведення земельної ділянки у попередній стан, шляхом знесення об`єкта нерухомості.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 4, 258, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, який діє в інтересах Одеської міської ради до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Дерево-плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІМ-А» про визнання незаконним та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності та змін, визнання правочинів недійсними, приведення земельної ділянки у попередній стан, шляхом знесення об`єкта нерухомості залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 06 червня 2023 року.

Суддя: О.М. Сегеда