Справа № 717/509/23
Номер провадження2/717/98/23
ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 року смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Телешмана О.В.,

з участю секретаря судового засідання Глібіщук М.Л. ,

прокурор Лозан І.В. в судове засідання з`явився,

представник позивача Мужилівський Д. в судове засідання з`явився,

відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася,

Керівник Дністровської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом, в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області з позовом, в якому просить припинити громадянці Республіки Молдова (паспорт іноземця, серія та номер: НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:003:0164, площею 0,3057 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2018, номер запису про право власності 24941783, індексний номер рішення про державну реєстрацію 39790406 від 21.02.2018 року шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах.

Стягнути з відповідача на користь Чернівецької обласної прокуратури (Чернівецька обласна прокуратура, код 02910120, Держказначейська служба України, м. Київ, р/р UA4004946) понесені витрати на сплату судового збору у сумі 2684 грн.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду цивільну справу за позовом керівник Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах, суд -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Лозан І.В. позов підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просить задовольнити позов. У зв`язку з неявкою відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Представник позивача Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області Дмитро Мужилівський позов підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 викликалася до суд в порядку, встановленому ЦПК України.

Суд ухвалив розглядати справу заочно та ухвалити заочне рішення.

Інші заяви та клопотання не надходили.

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою Республіки Молдова та на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 21.02.2018 року придбала на набула у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3057 га за кадастровим номером :01:003:0164 по АДРЕСА_1 , на даний час Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області. На підставі даного договору 21.02.2018 року ОСОБА_1 зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:003:0164 (номер запису про право власності 24941783 від, індексний номер рішення про державну реєстрацію 39790406 від 21.02.2018 року на підставі договору купівлі продажу земельної ділянки від 21.02.2018 року №122), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 12.01.2023 року № 320038432.

Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою Республіки Молдова, яка документована в УДМС у Чернівецькій області посвідкою на постійне місце проживання серії НОМЕР_2 від 31.01.2017 року.

Отже відповідачка, будучи іноземною громадянкою, 21.02.2018 року набула право власності на вказану вище земельну ділянку сільськогосподарського призначення та упродовж року добровільно її не відчужила, що є підставою для припинення її права власності на вказану вище земельну ділянку та її конфіскації за рішенням суду, виходячи з такого.

Так, статтями 13, 14 Конституції України визначається, що земля та інші природні ресурси є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками визначаються законами.

За змістом положень ст. 41 Конституції України, ст. ст. 319, 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) визначені і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право», право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 39 даного Закону, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.1,2,4 ст. 374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону. Права та обов`язки суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Згідно п. а) ч.1 ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно ч. 4 ст. 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Відповідно до ч.1,2 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Разом з тим, відповідно до п. в) ч.1 ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Також п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі конфіскації.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України встановлено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.354 ЦК України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.

Згідно ч.4 ст.145 ЗК України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює земельні правовідносини та право власності на землю, зважаючи на те, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Отже, суд вважає, оскільки відповідачка ОСОБА_1 , будучи іноземною громадянкою, в порушення вимог ч. 4 ст. 81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,3057 га з кадастровим номером :01:003:0164, розташована по АДРЕСА_1 , на даний час Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області, добровільно її не відчужила, тому слід припинити її право власності та конфіскувати вказану вище земельну ділянку шляхом її продажу на земельних торгах.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ч. 1, 2 ст. 38, ч.1 ст.39 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 354, ст. 378, ч.2 ст. 373, ч.1,2,4 ст. 374, п. 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України, ст.80,81, ч. 1 ст. 145 Земельного кодексу України, керуючись ст. ст. 2-13,76-80,133,137, 141,206, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов керівника Дністровської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах задовольнити повністю.

Позбавити права власності відповідачку, громадянку Республіки Молдова ОСОБА_1 (паспорт іноземця, серія та номер: НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,3057 га з кадастровим номером :01:003:0164, розташована по АДРЕСА_1 , на даний час Кельменецька селищна рада Дністровського району Чернівецької області, та конфіскувати дану земельну ділянку.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт іноземця, серія та номер: НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні на користь Чернівецької обласної прокуратури (код 02910120, Держказначейська служба України, м. Київ, р/р UA4004946).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд даного заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 07.06.2023 року.

Суддя Телешман О.В.