Справа № 346/230/23
Провадження № 22-ц/4808/631/23
Головуючий у 1 інстанції Валігурська Л. В.
Суддя-доповідач Мальцева
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Мальцевої Є.Є.,

суддів Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

секретар Працун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 40200 гривень страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди та 120600 гривень страхового відшкодування у зв`язку зі смертю потерпілого.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.11.2022 близько 22:56 години в м. Запоріжжя по вул. Демократичній відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BMW 116 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 від отриманих травм помер у лікарні 14.11.2022. Внаслідок вказаної події позивачу (батькові загиблого) було заподіяно моральну шкоду та шкоду, пов`язану із втратою годувальника.

Відповідальність водія автомобіля «BMW 116 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПАТ «Страхова група «ТАС» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АТ3185244, який діяв на момент настання ДТП. За фактом ДТП до ЄРДР було внесено відомості про вказану подію з попередньою кваліфікацією події за ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування під час якого проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_3 , за змістом якої морфологічна характеристика та локалізація тілесних ушкоджень не виключає можливість їх утворення в умовах дорожньо-транспортної пригоди у пішохода при наїзді легковим авто.

Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи її батькам. Станом на момент ДТП до складу сім`ї загиблого входили його мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_3 одружений не був, дітей не мав, отже особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди є батьки загиблого. На день настання страхового випадку мінімальна заробітна плата становила 6700 гривень, а тому розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи становить 80400 гривен (12 мінімальних заробітних плат), отже розмір страхового відшкодування моральної шкоди, що належить позивачу складає 40200 гривень (1/2 частина від загального розміру, що підлягає відшкодуванню.

Позивач є особою, який за життя свого сина мав право на утримання, оскільки досяг пенсійного віку та відносився до непрацездатних осіб, а тому має право на одержання від нього утримання. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановленій на день настання страхового випадку, проте позивач просить стягнути суму регламентної виплати у зв`язку зі смертю потерпілого в мінімальному розмірі. На день настання страхового випадку визначено мінімальну заробітну плату в розмірі 6700 гривень, отже загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного зі смертю потерпілого становить 241200 гривень, а тому позивач претендує лише на 1/2 частину вказаної суми, оскільки іншим стягувачем може бути мати померлого.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача ОСОБА_5 адвокат Ієговська А.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про повне задоволення вимог позивача.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд порушив норми процесуального права, оскільки не надав належної оцінки доказам позивача. Суд взагалі не прийняв в якості доказу лікарське свідоцтво про смерть, при цьому вирішив таке питання з порушенням норм ст. 49 та ст. 189 ЦПК України. Разом з тим позивачем було заявлено про даний доказ до закінчення підготовчого провадження. Крім того, висновки експерта в межах кримінального провадження не можуть мати переважного значення поряд з свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті, складеними лікарем судово-медичним експертом, і ці документи є допустимими доказами. Той факт, що загиблий ОСОБА_3 мав хронічні захворювання, не виключає того, що причиною його смерті стало погіршення стану здоров`я внаслідок отриманих травм.

Внаслідок неповного встановлення обставин, що мають значення для справи, судом допущені порушення норм матеріального права, оскільки суд не врахував, що факт завдання шкоди потерпілому достатньо доведено матеріалами справи.

Учасники справи до суду не явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ієговська А.О. надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів того, що смерть потерпілого ОСОБА_1 наступила внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої був водій ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була зареєстрована у відповідача. Отже, у відповідача не виникло обов`язку відшкодування шкоди в порядку та на умовах, визначених ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, оскільки дії ОСОБА_2 не були передумовою та причиною смерті потерпілого ОСОБА_3 , а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Перевіривши справу, колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 07.11.2022 керуючи автомобілем «BMW 116 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїжджій частині вул. Демократичної з боку вул. Радіаторної в бік вул. Передової в м. Запоріжжі, в районі будинку №69-А, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який перетинав проїжджу частину зліва направо за ходом руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесне ушкодження, з яким був доставлений до лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у лікарні під наглядом лікарів.

Висновок експерта №5936 від 29.11.2022 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3 вказує на те, що смерть ОСОБА_3 настала від енцефалопатії змішаного генезу, при явищах полі органної недостатності. При експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження: закрита тупа травма лівої нижньої кінцівки: закритий без уламковий перелом лівої стегнової кістки у середній третині зі зміщенням фрагментів, синець та крововилив у м`які тканини лівої нижньої кінцівки. Вона утворилась від одноразової ударної травматичної дії тупим предметом у задньо-зовнішню поверхню лівої нижньої кінцівки, незадовго до шпиталізації, в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходиться, має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Синець грудної клітки зліва утворився від одноразової ударної травматичної дії тупим предметом у задньо-зовнішню поверхню грудної клітини зліва, незадовго до шпиталізації, в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходиться, має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Морфологічна характеристика та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 не виключає можливість їх утворення в умовах дорожньо-транспортної пригоди у пішохода при наїзді легковим авто. При цьому основний вектор травмуючої сили був направлений зліва направо та ззаду наперед, щодо вертикально розташованого тіла людини.

Постановою від 27.12.2022 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001951 від 07.11.2022 за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю водія ОСОБА_2 та пішохода ОСОБА_3 , закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення. За змістом постанови встановлено, що внаслідок ДТП ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не перебувають у причинному зв`язку із настанням його смерті. Також було проведено судову інженерно-транспортну експертизу, відповідно до якої ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_3 .. Зазначено, що є підстави вважати, що саме пішохід ОСОБА_3 проігнорував вимоги ПДР, тим самим поставивши себе в небезпечне для життя і здоров`я положення, а тому саме його дії перебувають в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.

Згідно з свідоцтвом про смерть від 16.11.2022 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_4 .

Поліс №АТ3185244, відповідно до якого застраховано транспортний засіб «BMW 116 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 07.11.2022 є діючим. Страховик - АТ «СГ «ТАС», забезпеченим транспортним засобом є «BMW 116 I», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 320 тисяч гривень

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком. Середній розмір пенсійних виплат за період з листопада 2021 року по листопад 2022 року склав 4254,63 гривні на місяць.

Вирішуючи спір, суд керувався наступними нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).

Згідно зі ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі по тексту Закон про ОСЦПВВНТЗ).

У ст. 3Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Згідно зі ст. 6 цього ж закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною 1 ст. 22 вищевказаного закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди (п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п. 4 постанови №4 від 01.03.2013 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»).

Враховуючи вищенаведені норми матеріального закону, обставини справи і надані сторонами докази, суд прийшов до правильного висновку про недоведеність підстав для задоволення позову, оскільки шкода у виді смерті потерпілого має бути спричинена та має бути наслідком дій (не залежно від наявності вини або відсутності вини) особи, відповідальність якої застрахована, і позивач причинно-наслідкового зв`язку між смертю сина та діями винної особи ОСОБА_6 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача, не підтвердив.

Колегія суддів, перевіривши справу, вважає, що висновок суду про відмову в задоволенні позову за безпідставністю вимог у зв`язку із недоведеністю є правильним.

Зі справи вбачається, що суд належно дослідив і проаналізував надані письмові докази, визначив характер правовідносин між сторонами, і зробив висновок, який повністю відповідає обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд неповно встановив обставини справи, оскільки не прийняв в якості доказу лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_3 від 16.11.2022 №5936, в якому причиною його смерті вказана закрита тупа травма лівої нижньої кінцівки з переломом стегнової кістки; смерть настала внаслідок нещасного випадку поза виробництвом; хворобливий стан, що привів до смерті жирова емболія легень, закрита тупа травма лівої нижньої кінцівки з переломом стегнової кістки (а.с. 74), не впливають на правильність рішення суду і не приводять колегію до інших висновків. Позивачем даний доказ не долучений до матеріалів позовної заяви при зверненні до суду, і не було заявлено про неможливість подання такого доказу, не заявлено клопотання про врахування поважності причин пропуску строку подання лікарського свідоцтва при поданні клопотання про долучення таких доказів до справи, і причин ненадання своєчасно документу до справи взагалі не вказано (а.с.69-74). Втім, крім того, що суд першої інстанції саме у відповідності до положень процесуального закону не оцінював даний документ як доказ по справі, судом також цілком правильно зазначено, що таке свідоцтво від 16.11.2022 року як первинний документ не спростовує висновків судово-медичної експертизи, проведеної у період 16.11.2022 року (час складання вищевказаного лікарського свідоцтва про смерть) по 29.11.2022 року, яка є обов`язковою для встановлення характеру і ступеню ушкодження здоров`я, а також висновків, викладених в постанові про закриття кримінального провадження від 27.12.2022 року, що набрала законної сили (а.с.96-99).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на обставинах та правових підставах, викладених в позовній заяві, які суд перевіряв в суді під час розгляду справи, дав їм мотивовану оцінку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ієговської Анастасії Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 05 червня 2023 року.

Головуюча Є.Є. Мальцева

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський