Справа № 637/755/21
Провадження № 2/529/294/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Кириченко О.С.,

за участі секретаря судового засідання - Бурлиги Н.Л.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк ПриватБанк звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 32270,34 грн.

В обґрунтування позову вказано, що 23.10.2007 року між сторонами у справі укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами вказаного договору позичальник отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 800 грн, який в подальшому збільшився до 17 200,00 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, на вимоги про погашення заборгованості не реагувала, внаслідок чого станом на 13.07.2021 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 32270 грн. 34 коп., з яких: 29207 грн. 11 коп. - заборгованість за тілом кредиту та 3063 грн. 23 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Представник позивача АТ КБ ПриватБанк в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява позивача, в якій він вказав, що підтримує позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк, просить їх задовольнити у повному обсязі та провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала суду додаткові пояснення в яких вказала, що позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. При цьому, вона зазначила, що дійсно 23.10.2007 їй було надано кредит з подальшим збільшенням кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості. Банком в односторонньому порядку, без будь-якого погодження з нею було збільшено відсотки за користування кредитом з 01.04.2015 року до 43,20%. Та доказів домовленості або належного повідомлення позичальника про підвищення процентної ставки за договором чи визнання її відповідачем шляхом сплати процентів у такому розмірі позивачем не надано. Відповідач вказує, що у такому разі вона не отримувала жодних листів від позивача про зміну умов кредитного договору, в тому числі і підвищення процентної ставки за кредитом. Тому, відповідач вважає вірною встановленою процентною ставкою у розмірі 36%, яка була узгоджена сторонами ще при укладанні договору. Таким чином, за весь період користування кредитом, а саме з 19.11.2007 по 10.08.2021 до сплати підлягало відсотків на суму 34408,42 грн. та відповідно тіло кредиту в сумі 17 200 грн. Відповідач зазначає, що фактично за вказаний період нею було сплачено 120 174,77 грн., таким чином здійснено переплату на суму 68566,35 грн.

Крім цього, відповідач вказує, що у анкеті-заяві позичальника від 23.10.2007 року відсоткова ставка за кредитом не зазначена. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме вказані Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла вона, та саме вона ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк, а також що ці документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та зокрема саме у зазначеному розмірах і порядках нарахування.

Тому, відповідач просила відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог АТ КБ ПриватБанк.

З огляду на подані учасниками справи письмові заяви, суд провів розгляд справи у підготовчому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року ОСОБА_1 підписала заяву, відповідно до якої їй було відкрито рахунок та видано картку № НОМЕР_1 (а. с. 24).

Згідно з зазначеної заяви відповідач погодилався з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта і Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до зазначеної заяви встановлена базова процентна ставка 36 % з розрахунку 360 днів в році.

Відповідно до довідки АТ КБ ПриватБанк ОСОБА_1 було видано наступні кредитні картки:

- № НОМЕР_1 , зі строком дії з 23.10.2007 до липня 2015 року;

- № НОМЕР_2 , зі строком дії з 02.07.2012 до листопада 2015 року;

- № НОМЕР_3 , зі строком дії з 01.12.2015 до травня 2019 року;

- № НОМЕР_4 , зі строком дії з 15.07.2019 до березня 2023 року (а.с. 23).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що за змістом укладеного між сторонами договору від 23 жовтня 2007 року, умови якого зафіксовані лише у анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, вона не містять строку повернення кредиту (користування ним).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тому, у відповідача до пред`явлення банком цього позову до суду не виникло зобов`язання з повернення отриманих коштів.

Також, судом враховується, що окрім анкети заяви від 23.10.2007, наявність договірних відносин про отримання відповідачем кредитних коштів, підтверджується випискою по карті, яка підтверджує постійне використання кредитної карти шляхом знімання відповідної суми та періодичним поповненням кредитної картки (а.с. 43-64).

В свою чергу, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що старт карткового рахунку відбувся саме 23.10.2007 із встановленого кредитного ліміту у розмірі 800 грн., який в подальшому неодноразово збільшувався, а саме 24.08.2011 року до 830 грн., 17.08.2013 року до 2400 грн., 20.01.2016 року до 8000 грн. І останнє збільшення відбулося 31.01.2017 до 17 200 грн. (а.с.22).

Доказів збільшення кредитного ліміту відповідачу до 29 207,11 грн АТ КБ ПриватБанк не надано.

Крім цього, з виписки по картці, яка перебувала в користуванні відповідача, також не вбачається відомостей щодо збільшення останній кредитного ліміту саме до 29 207,11 грн.

З вказаної виписки також вбачається, що за період користування карткою відповідач ОСОБА_1 використала кредитних коштів в сумі 43 614 грн. 58 коп., а в свою чергу добровільно повернула шляхом поповнення через термінали обслуговування в загальній сумі 70 180 грн. 31 коп.

Таким чином, випискою по рахунку відповідача, наданою позивачем, підтверджується факт повної сплати (списання коштів) відповідачем отриманих в банку коштів та виключає можливість їх повторного стягнення з відповідача.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальниця), стягнути заборгованість відсотками нарахованими на прострочений кредит.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір відсотків і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частину спірного договору, а також на заяву-приєднання від 23.10.2007.

Згідно підписаної відповідачем заяви, вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок базову відсоткову ставку 3 % на місяць із розрахунку 360 днів у році (36 % річних) (а.с.24).

АТ КБ ПриватБанк просив стягнути з відповідачки заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 3063, 23 грн.. Як видно із наданого банком розрахунку, починаючи з 19.11.2007 року позивач нараховував проценти за ставкою 36 % річних, починаючи з 01.01.2013 року за ставкою 30,00 % річних, з 01.09.2014 року за ставкою 34,80%, в подальшому починаючи з 01.04.2015 року за ставкою 43,20% та потім з 01.10.2019 року вже за ставкою 84%, що свідчить про неправомірні дії банку щодо підвищення процентної ставки, оскільки це виходить за межі узгодженого сторонами договору розміру процентів за користування грошовими коштами.

Посилання банку як на правомірність своїх дій щодо підвищення розміру процентної ставки на Умови та Правила надання банківських послуг, є безпідставними, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальницею, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальниці, яка безпосередньо нею підписана.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за підвищеною ставкою.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно частини 3 цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині 4 указаної статті передбачено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором.

Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

З огляду на вищенаведене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Таку правову позицію висловили Верховний Суд України у справі №6-1374цс17 від 11 жовтня 2017 року та Верховний Суд у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ ПриватБанк процентів за користування кредитом, нарахованих за підвищеною процентною ставкою.

Банк не надав суду жодного належного доказу узгодження сторонами процентної ставки на рівні вищому ніж 36% річних та підстав її підвищення, також не надано жодного доказу сповіщення відповідача про збільшення процентної ставки, що є прямим порушенням вимог статті 1056-1 ЦК України.

Окрім викладеного, позивачем не було здійснено перерахунку заборгованості за кредитним договором за узгодженою відсотковою ставкою з відповідачем (36%) за період з дати укладення кредитного договору до 13 липня 2021 року з посиланням на те, що зміна умов договору відбулася правомірно.

Також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду посилання позивача на те, що відповідач була ознайомлена з умовами та порядком внесення змін до тарифу, так як перед підписанням кредитного договору мала можливість ознайомитися з умовами кредитного договору і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди.

Зміна розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку позивачем у вищевказані періоди є нікчемною, оскільки докази того, що збільшення розміру процентної ставки погоджених із відповідачем відсутні.

Таким чином, дії банку з приводу нарахування відповідачу збільшеної процентної ставки, неузгодженої належним чином є безпідставними.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач розуміла саме ці умови та погодилася з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо збільшення процентної ставки за кредитом, саме у зазначених у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Тому у цій справі не можна вважати Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку складовою частиною укладеного між сторонами договору, а тому такі вимоги не підлягають задоволенню.

Отже, виходячи з того, що відповідач повністю заперечує проти заявлених вимог позивача, самим Банком не доведено належними та допустимими доказами наявність узгоджених умов про порядок нарахування процентів за збільшеною ставкою та їх розмір, а також враховуючи те, що розмір кредитних коштів, отриманих відповідачем за кредитним договором від 23 жовтня 2007 року на день розгляду справи відповідачем повернутий в повному обсязі, у задоволенні позовних вимог Банку необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512, 526, 625, 626, ч. 1 ст. 1048, ч. 1, 2 ст. 1054, ч. 1 ст.1077 ЦК України, ст. cт. 10, 12, 13, 17, 81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк місцезнаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Головуючий О.С. Кириченко