Справа № 303/1082/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 травня 2023 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

з участю секретаря: Сливка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2022 року у справі № 303/1082/22 (Головуючий: Монич В.О.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Добоні В.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовано тим, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 05.08.2019 року було вчинено виконавчий напис №2317 про звернення стягнення на майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить позивач на користь АТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 592,78 доларів США. На підставі цього виконавчого напису, головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Добоні В.М. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання такого.

Вказаний виконавчий напис позивачка вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями без дотримання встановленого порядку, не відповідає нормам чинного законодавства України та нотаріусом не було перевірено всіх вимог щодо факту безспірності заборгованості, а саме, виконавчий напис вчинено на договорі який не був нотаріально посвідчений.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що станом на час вчинення виконавчого напису набрало сили рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 березня 2016 року по справі № 303/4729/15-ц, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на пористь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним зобов`язанням 16476,79 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.05.2015 року становить 346 671,66 грн.. На підставі даного рішення було відкрито виконавчі провадження по яком з ОСОБА_1 станом на 28.01.2022 року стягнуто суму основного боргу в розмірі 124 286,56 грн. та з ОСОБА_2 стягнуто суму основного боргу в розмірі 52 867,07 грн.. Залишок боргу станом на 27.01.2022 року складає 171 251,40 грн..

Незважаючи на існування судового рішення про стягнення коштів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , банк звернувся до приватного нотаріуса, яка 05.08.2019 року видала оскаржуваний напис.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2317 від 05.08.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Добоні В.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без об`єктивного та повного з`ясування обставин справи, без оцінки доказів та без наведення належних та достатніх мотивів на підтвердження вимог позивача. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім цього звернгувшись до суду з позовом банк використав своє право дострокового стягнення боргу, та тим самим змінив строк виконання основного зобов`язання, який настав 24.03.2016 року, після чого кредитний договір припинив свою дію і після ухвалення судом рішення, правовідносини сторін перейшли у площину виконання судового рішення. При цьому за період з 02.2023 року по 05.2023 року з позивача ще стягнуто 12 205,20 грн. Також позивач звертає увагу на те, що існування рішення суду про стягнення розміру заборгованості за кредитом, за яким з п позивачки вже стягнуто кошти на часткове погашення боргу та звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису з іншим розміром заборгованості є тією обставиною, яка виключає безспірність боргу та можливість його стягнення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса. Судом не враховано і те, що у виконавчому написі строк, за який проводиться стягнення вказаний 06.10.2006 по 25.02.2018 року, який перевищує як загальну так і спеціальну позовну давність до складових заборгованості за кредитом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «ПриватБанк» - Наконечна А. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Приватний виконавець Гонак М.М., приватний нотаріус Бондар І.М. та представник АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені, про що свідчать довідки про доставку СМС повідомлень та довідки про доставку електронного листа і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК без їх участі.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову посилався на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримав від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, тому у нотаріуса були підстави вважати, що розмір заборгованості зазначений у написі є безспірним, а також на те, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості є безспірною, з дня виникнення права вимоги і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису минуло менше трьох років, під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус керувалася чинним законодавством, а позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги, тому суд уважає, що в задоволені позову слід відмовити.

З такими висновками суду, колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Встановлено, що 06 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № МКАWGK00000314 відповідно до якого остання отримала кредит в сумі 25 000 доларів США строком до 05.10.2021 року.

07 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_1 виступила майновим поручителем перед банком за зобов`язаннями по кредитному договору № МКАWGK00000314 від 06.10.2006 року на суму 25 000,00 доларів США та передала в іпотеку житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 2317 про звернення стягнення на майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Приват Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 592, 78 доларів США, що за курсом НБУ на 25.02.2019 року становить 1 096 707,80 грн.. Строк за який провадиться стягнення - 12 років чотири місяці дев`ятнадцять днів, а саме з 06.10.2006 року по 25.02.2019 року.

За вказаним виконавчим написом нотаріуса головним державним виконавцем Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) Добоні В.М відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 від 14.12.2021 року.

Також як вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Сухан О.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 від 25.02.2019 року на примусове виконання виконавчого листа № 2/303/103/16 виданого 05.04.2016 року Мукачівським міськрайонним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 348405,02 грн.

Згідно відповіді Мукачівського відділу державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) № 7 від 28.01.2022 року в системі АСВП зареєстровано виконавче провадження НОМЕР_3 про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника яку скеровано для стягнення з заробітної плати до бухгалтерії ПАТ «Закарпатобленерго». По вищевказаному провадженню сума боргу стягнута 124 286,56 грн.. Також у системі АСВП зареєстровано виконавче провадження НОМЕР_3 про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника яку скеровано для стягнення зпенсії та надіслано УПФ України. По вищевказаному провадженню сума боргу стягнута 52 867,06 грн.. З вищенаведеного загальна сума боргу по виконавчим листам № 2/303/103/16 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно в розмірі - 177 153,62 грн., залишок боргу станом на 27.01.2022 року складає 171 251,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно з п. 3.1 та п. 3.2 цього Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172 (п. 3.5. Порядку).

Відповідно до цього Переліку № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

У своїй постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16 Велика Палата Верховного Суду, посилаючись на приписи статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» зазначила, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Також у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року по справі № 569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Однак, зазначене не було враховано місцевим судом при ухваленні рішення.

Згідно виконавчого напису приватний нотаріус Бондар І.М. запропонувала звернути стягнення на нерухоме майно і за рахунок реалізації нерухомого майна стягнути суму 40 592 (сорок тисяч п`ятсот дев`яносто два) долари США 78 центів, що за курсом НБУ становить 1 096 707 (один мільйон дев`яносто шість тисяч сімсот вісім) гривень 80 копійок, яка складається з: 15384,01 долари США - заборгованість за кредитом; 10043,29 долари США - заборгованість за відсотками; 2400,00 долари США - комісія; 12665, 48 долари США - пеня, що всього становить 40 592 (сорок тисяч п`ятсот дев`яносто два) долари США 78 центів, що за курсом НБУ на 25.02.2019 року (один долар СІЛА дорівнює 27,0173120 гривень) складає 1 096 707,80 грн.; 3500,00 грн. - витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису, а всього 1 100 207, 80 грн. Строк, за який провадиться стягнення, - двадцять років чотири місяці дев`ятнадцять днів, а саме з 06.10.2006 року по 25.02.2019 р.

Відомості у виконавчому написі про розмір заборгованості Позивача перед Відповідачем за договором у розмірі 40 592,78 доларів СІЛА що складає 1 096 707,80 грн.

Судом першої інстанції не враховано те, що при вчиненні нотаріусом виконавчого напису у такому зазначено період стягнення, який перевищує загальний строк позовної давності, що вже ставить під сумнів безспірність заборгованості.

Крім цього на виконанні у відділі державної виконавчої служби міста Мукачева, Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ) перебуває два виконавчі листи про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 348 405,02 грн. боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», і така сума боргу відлічається від суми боргу вказаному у спірному виконавчому листі, що також є тією обставиною, яка виключає безспірність боргу та можливість його стягнення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса.

Також не враховано той факт, що станом на 27.01.2022 року залишок боргу становить 171 251,40 грн., оскільки із заробітної плати позивачки здійснювалися стягнення у поргашення заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк».

Зазначені обставини, вказують на те, що заборгованість у виконавчому написі не є безспірною, що має наслідком визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При постановленні рішення суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене, а тому, рішення суду підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_4 слід задовольнити із вищезазначених підстав.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, за подання заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги в розмірі 2 977,20 грн. у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 , пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст.ст. 256, 257 ЦК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2022 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2317 від 05.08.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про звернення стягнення на майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 592,78 доларів США.

Стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 977,20 грн..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 07 червня 2023 року.

Головуючий

Судді: