Справа №760/678/22
09 червня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Кушнір С.І.,
секретар судового засідання - Федоренко Д.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Єфремова В.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, -
17 квітня.2022 року Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі №760/678/22, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково.
18 квітня 2023 року до суду від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Єфремова В.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Представник вказав, що ухвалюючи 17.04.2023 року рішення у справі, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами як це передбачено ст. 141 ЦПК України. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на правничу допомогу у розмірі 7500, 00 грн., про які позивачем заявлено у позові.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи №760/678/22, подану представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Єфремова В.В. заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 17 квітня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва ухвалено рішення у цивільній справі №760/678/22, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 28.12.2021 року, на період навчання ОСОБА_3 до 05.07.2023 року, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4590 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто) грн. 05 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908, 00 грн. В іншій частині позову відмовлено.
Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат, зокрема: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, позивачем до суду, для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано наступні документи: витяг з Договору №1/21/12-21 про надання правової (правничої) допомоги, укладеного 21.12.2021 року між АО «Єфремов і Донець» та ОСОБА_1 ; ордер серії АА №1119444 від 28.12.2021 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Єфремовим В.В.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000184, виданого 23.04.2018 року Єфремову В.В.; копію додаткової угоди від 21.12.2021 року до Договору №1/21/12-21 про надання правової (правничої) допомоги від 21.12.2021 року, якою визначено гонорар за надання правової допомоги у розмірі 7500, 00 грн.; копію акту наданих послуг від 18.04.2023 року на суму 7500, 00 грн.; квитанцію №9302-9426-4816-2132 від 18.04.2023 року на суму 7500, 00 грн. за Договором №1/21/12-21 про надання правової (правничої) допомоги від 21.12.2021 року.
У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти заявленого позивачем розміру судових витрат. Вказав, що вони є неспівмірними зі складністю справи, майновим станом сторін. Крім того, справа є малозначною, розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Суд враховує складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах позивача, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, і робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу, у розмірі 4000, 00 грн. так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним та пропорційним до задоволених позовних вимог.
За таких обставин, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.
Згідно ч. 3 ст. 259 ЦПК України, суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Судом встановлено, що при ухваленні рішення від 17 квітня 2023 року, не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме, про стягнення суми витрат понесених позивачкою на професійну правничу допомогу.
Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 81, 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, -
Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Єфремова В.В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення по справі №760/678/22 (провадження №2/760/5938/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини:
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000, 00 грн.
В іншій частині заяви - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя С.І. Кушнір