Справа № 368/201/23
провадження № 4-с/368/6/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Балацька В.В.

За участі:

Представник заявника - адвокат Матюшенков Д.В.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Литвин Яни Вікторівни, - про накладення арешту на кошти боржника, суд, -

В С Т А Н О В И В :

24.02.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Литвин Яни Вікторівни, - про накладення арешту на кошти боржника, в прохальній частині якої скаржник просила суд винести рішення, на підставі якого:

- Визнати неправомірною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 14.02.2023 року у виконавчому провадженні № 70469267.

Вищевказані вимоги скаржник в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права:

- 27.03.2014 Кагарлицьким районним судом Київської області у справі 368/1958/13-ц було винесено рішення, яким:

- Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ІПН - НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства Іельта Банк" (МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором № 0 (відповідно до додаткового договору реєстраційний номер було змінено на № 1) від 09.07.2008 року в сумі 855102,65 грн.

2. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що складає 855102,65 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , а саме нерухоме майно - майно (квартира), загальною площею 65,5 кв.м - жилою площею 40,2 кв.м та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 03.04.2014 року, рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2014 року в частині способу реалізації предмета іпотеки - змінено та було зазначено, що предмет іпотеки за договором іпотеки № 89777 від 09.07.2008 року, а саме квартира, загальною площею 65.5 кв.м.. жилою площею 40.2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - підлягає реалізації шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-УІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у дьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до дього Закону підлягають примусовому виконанню

Відповідно до ст. 2 Закону № 1404-VІІІ, одними із засад виконавчого провадження є збов`язковість виконання рішень та законність.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ, примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Стаття 4 Закону № 1404-VІІІ встановлює вимоги до виконавчого документа, зокрема резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень (пункт 5).

Так, 06.12.2022 року Головним державним виконавцем Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції Литвин Яною Вікторівною (далі - Державний виконавець), на підставі виконавчого листа № 368/1958/13-ц, виданого 27.08.2014 року на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 70469267.

В межах даного виконавчого провадження 06.12.2022 року державним виконавцем були винесені додаткові постанови, які він вважає незаконними, а саме:

- постанова про арешт коштів боржника від 06.12.2022р.;

- постанова про арешт майна боржника від 06.12.2022р., -

- які були скасовані ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 02.02.2023р. у справі № 368/1276/22р.

Однак, незважаючи на висновку судового рішення, державним виконавцем 14.02.2023 року повторно винесено ухвалу про арешт коштів боржника.

Вказані постанови вважає незаконною з наступних підстав:

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове зиконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій зизначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 7 Закону, примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про іпотеку" майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виступали як майнові поручителі ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІПН - НОМЕР_1 , з яких на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Гефест") було стягнуто заборгованість за кредитним договором 0 в сумі 855 102.65 грн. солідарно.

Отже, можна зробити висновок, що Боржник за основним зобов`язанням та майновий поручитель - іпотекодавень не є солідарними боржниками, оскільки солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом або договором (ст. 541 ЦК України).

За положеннями ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на дредмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закооном України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Розділ VII Закону визначає загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Положеннями ст. 51 Закону визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

За змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України "Про іпотеку" до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону.

Таким чином, Постанова державного виконавця про арешт коштів боржника є незаконною, оскільки з останнього не стягувалася сума заборгованості у розмірі 855 102,65 грн.

Слід зазначити, що Кагарлицьким районним судом Київської області вже розглядалося подібне питання про що було винесено ухвалу від 23.12.2021 року у справі № 368/1112/21.

Згідно ч.2 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. І ст. 74 Закону № 1404-VІІІ, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII).

Враховуючи викладене, на підставі ст. 55 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України, ст. ст. 16, 19, 68-70, 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 27, 42, 383-387 ЦПК України, - скаржник просить суд винести судове рішення, на підставі якого задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині скарги.

24.02.2023 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/201/23, провадження № 4 - с/368/6/23.

08.10.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 447, 448, 450 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду в загальному порядку, призначено підготовче судове засідання на 16 год. 00 хв. 21.03.2023 року.

21.03.2023 слухання справи відкладено на 11 год. 00 хв. 21.04.2023 року в зв`язку з неявкою сторін.

В судове засідання, яке відбулося 21.04.2023 року, скаржник ОСОБА_1 , - не з`явилася, проте, - з`явився її представник, - адвокат Матюшенков Д.В.

В судовому засіданні, яке відбулося 21.04.2023 року, представник скаржника, - адвокат Матюшенков Д.В., - вимоги, викладені в прохальній частині скарги, - підтримав в повному обсязі, обгрунтовував свою правову позицію обставинами та нормами права, які викладені в мотивувальній частині скарги, та які судом наведено вище в повному обсязі в мотивувальній частині даної ухвали.

В судове засідання, яке відбулося 21.04.2023 року, представник Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), - не з`явився, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява, в якій Кагарлицький відділ ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) просить суд слухати дану справу безщ його представника, щодо вирішення питання, - покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку щодо задоволення вимог, викладених в прохальній частині скарги, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність:

- згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні:

- 27.03.2014 Кагарлицьким районним судом Київської області у справі 368/1958/13-ц було винесено рішення, яким:

1. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ІПН - НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства Іельта Банк" (МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором № 0 (відповідно до додаткового договору реєстраційний номер було змінено на № 1) від 09.07.2008 року в сумі 855102,65 грн.

2. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що складає 855102,65 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , а саме, - нерухоме майно, - майно (квартира), загальною площею 65,5 кв.м - жилою площею 40,2 кв.м., та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 03.04.2014 року, рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2014 року в частині способу реалізації предмета іпотеки - змінено та було зазначено, що предмет іпотеки за договором іпотеки № 89777 від 09.07.2008 року, а саме квартира, загальною площею 65.5 кв.м., жилою площею 40.2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - підлягає реалізації шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Так, 06.12.2022 року Головним державним виконавцем Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції, - Литвин Яною Вікторівною (далі - Державний виконавець), на підставі виконавчого листа № 368/1958/13-ц, виданого 27.08.2014 року на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 27 березня 2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 70469267.

В межах даного виконавчого провадження 06.12.2022 року державним виконавцем були винесені додаткові постанови, які є незаконними, а саме:

- постанова про арешт коштів боржника від 06.12.2022 р.;

- постанова про арешт майна боржника від 06.12.2022 р., -

- так як вони були скасовані ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 02.02.2023 р. у справі № 368/1276/22р.

Однак, незважаючи на висновки, які викладені в судовому рішенні, - державним виконавцем 14.02.2023 року повторно винесено ухвалу про арешт коштів боржника.

Суд зазначає, що державним виконавцем винесено нову постанову з тих же позицій, які визнані судом незаконними, та, відповідно, - такими, які є незаконними, а тому нова постанова державного виконавця, яка є предметом оскарження в даній справі, - є незаконною, та, відповідно, такою, - яка підлягає скасування судом.

Обгрунтування судом свого рішення на підставі норм матеріального права:

- Згідно ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VІІІ), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

- Згідно ст. 2 Закону № 1404-VІІІ одними із засад виконавчого провадження є збов`язковість виконання рішень та законність.

- Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

- Згідно ст. 4 Закону № 1404-VІІІ встановлено вимоги до виконавчого документа, зокрема резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень (пункт 5).

- Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове зиконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій зизначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 7 Закону примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

- Згідно ч. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про іпотеку" майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Таким чином, - ОСОБА_1 (скаржник по справі), та ОСОБА_4 виступали як майнові поручителі ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІПН - НОМЕР_1 , з яких на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (правонаступником якого є ТОВ "Фінансова компанія "Гефест") було стягнуто заборгованість за кредитним договором 0 в сумі 855 102.65 грн., - в солідарному порядку.

Отже, можна зробити висновок, що Боржник за основним зобов`язанням та майновий поручитель іпотекодавень, - не є солідарними боржниками, оскільки солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом або договором (ст. 541 ЦК України).

- Згідно ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на дредмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

- Згідно ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закооном України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Розділ VII Закону визначає загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Серед іншого, відповідно до частини першої статті 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Положеннями ст. 51 Закону визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті, - примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

За змістом цієї статті підставою для застосування положень Закону України "Про іпотеку" до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону.

Таким чином, Постанова державного виконавця про арешт коштів боржника є незаконною, оскільки з останнього не стягувалася сума заборгованості у розмірі 855 102,65 грн.

Суд наголошцє на тоій обставині, що Кагарлицьким районним судом Київської області вже розглядалося подібне питання, про що було винесено ухвалу від 23.12.2021 року у справі № 368/1112/21, - на підставі якої було визнано незаконними дії державного виконавця та задоволено скаргу скаржника ОСОБА_1 та скасовано арешт.

Застосування судом норм процесуального права:

- Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

- Згідно п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, - скарга скаржником ОСОБА_1 було подано в строки, які визначені в п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України (так, оскаржувана постанови була винесена 14.02.2023 року, а скарга надійшла до суду 24.02.2023 року), а тому в суду немає необхідності застосовувати положення ч. 2 ст. 449 ЦПК України.

- Згідно ч. 1 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

- Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

- Згідно ч. 1 ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 2, ч. 1 ст. 3, ст. 4 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VІІІ), ст.ст. 1, 3, 33, 41, ч. 1 ст. 48, ст. 51 Закону України "Про іпотеку", ст. 541 ЦК України, п. 1 ч. 1 ст. 258, ч. 3 ст. 258, ст.ст. 259 261, 263 265, 268 ч. 1 ст. 447, ч. 2 ст. 448, ст. 450, ч.ч. 1, 2, ст. 451, ч. 1 ст. 453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л А :

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кагарлицького відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Литвин Яни Вікторівни, - про накладення арешту на кошти боржника, - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати Постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), яка винесена 14.02.2023 року в рамках ВП № 70469267 головним державним виконавцем Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Литвин Яною Вікторівною при примусовому виконанні виконавчого листа № 368/1958/13 Ц, виданого 27.08.2014 року Кагарлицьким районним судом Київської області.

В разі набрання даною ухвалою законної сили, - на підставі ч. 1 ст. 453 ЦПК України зобов`язати Кагарлицький відділ ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), (, 09200, Київська область, м. Кагарлик, вул. Кооперативна, 19), - не пізніше, ніж у десятиденний строк з дня одержання даної ухвали (такої, яка набрала законної сили), - повідомити Кагарлицький районний суд Київської області, (09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, 3), та заявника, - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), - про виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ч. 2 ст. 352, п. 27 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 учасник справи, якому повне текст ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на повнолення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно, ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області з моменту проголошення, а учасниками процесу, які не були присутні в залі судового засідання під час проголошення ухвали, - протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: О.В. Закаблук