Дата документу 18.05.2023
Справа № 501/3148/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

представника відповідача Марченко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про зобов`язання роботодавця вчинити певні дії, нарахувати, обчислити та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із нарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відобразити ці суми в первинному бухгалтерському обліку та звітності поданої до податкових органів із розбивкою по місяцях, та внести персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» в якому, з урахуванням уточнень просить:

- зобов`язати Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (, місцезнаходження: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Праці, 6) нарахувати, обчислити та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку, визначеному частиною другою статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із нарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі: 201235,70 грн. за період з травня 2017 року до червня 2018 року включно та на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі: 216588,24 грн. за період з листопада 2019 року до лютого 2021 року включно, стягнуті на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області від 12 червня 2018 року у справі №501/768/17 та від 18 лютого 2021 року у справі №501/4356/19, відобразити ці суми в первинному бухгалтерському обліку та звітності поданої до податкових органів як заробітної плати із розбивкою по місяцях, та внести персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду;

- стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (, місцезнаходження: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Праці, 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 992,40 гривень.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що з липня 1994 року він перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі - ДП «МТП «Чорноморськ»). Наказом начальника порту від 11.03.2013 №133-о, був переведений на посаду начальника 2 терміналу. 10 квітня 2017 року, Наказом №182-к директора ДП «МТП «Чорноморськ» ОСОБА_2 позивача звільнено з Підприємства за п.3 ст.40 КЗпП України.

12 червня 2018 року рішенням Іллічівського міського суду Одеської області у справі №501/768/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: Визнано наказ директора державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ від 10.04.2017 №182-к про звільнення начальника 2 терміналу ОСОБА_1 незаконним та скасовано наказ; Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника 2 терміналу ДП МТП Чорноморськ; Стягнуто з Державного підприємства морський торговельний порт Чорноморськ на користь ОСОБА_1 починаючи з 11.04.2017 по 12.06.2018 в сумі 201235, 70 грн.; Стягнуто з Державного підприємства морський торговельний порт Чорноморськ на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.(шістсот сорок гривні 00 копійок); Рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

31 жовтня 2019 року Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» видало Наказ №568/О-2 «про припинення трудового договору з начальником терміналу ОСОБА_1 за пунктом 6 статті 36 КЗпП України, відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці», за підписом першого заступника директора порту ОСОБА_3 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 лютого 2021 року по справі №501/4356/19, позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задоволено: Наказ виконуючого обов`язки директора порту ОСОБА_3 від 07.08.2019 №344 про зміну істотних умов праці в частині п.1 та п.2.3, - визнано незаконним та скасовано; Наказ першого заступника директора порту ОСОБА_3 від 31.10.2019 №568/О-2 про припинення трудового договору, - визнано незаконним та скасовано; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника 2 терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»; Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 216588,24 гривень; Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 гривень; Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь держави судовий збір в розмірі 2165,88 гривень; Відповідно до ст.430 ЦПК України допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

В результаті неодноразових звернень позивача до органів виконавчої влади та наданої ними відповіді, Позивач дізнався про те, що Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» не нарахувало та не сплатило єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку передбаченому абзацом другим частини другої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464VI, за Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12 червня 2018 року по справі №501/768/17 та за рішенням суду від 18 лютого 2021 року по справі №501/4356/19, на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 201235,70 грн. за період з травня 2017 року до червня 2018 року включно, а також на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 216588,24 грн. за період з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно, а також за вказаний період часу не внесено персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду.

Вказане спричинило зменшення страхового стажу позивача на 29 місяців (2 роки та п`ять місяців), який необхідний для призначення пенсії за віком.

28.09.2022 позивач звернувся до керівництва ДП «МТП «Чорноморськ» з вимогою нарахувати середню заробітну плату в розмірі 201235,70 грн. за період з травня 2017 року до червня 2018 року включно та на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 216588,24 грн. за період з листопада 2019 року до лютого 2021 року включно, без її виплати, та перерахувати на відповідний казначейський рахунок органу доходів і зборів єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахований на стягнуту рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області від 12 червня 2018 року у справі №501/768/17 та від 18 лютого 2021 року у справі №501/4356/19 заробітну плату та внести персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду.

Однак, ДП «МТП «Чорноморськ» проігнорувала звернення Позивача та вказаного не здійснила, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Відповідач надав до суду відзив на позов в якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ДП «МТП Чорноморськ» з 1994 року.

Починаючи з квітня 2017 року Позивача неодноразово звільняли з посади начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» з різних підстав. Проте за рішеннями судів, його було поновлено на роботі в ДП «МТП «Чорноморськ» і фактично він опинився поза штатом, оскільки в період 2018 - 2022 року 2 термінал було передано в оренду сторонній організації ТОВ «ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН», а на початку 2022 року розпочалась збройна агресія Російської Федерації проти України, що виключило можливість виробничої експлуатації 2 терміналу та виконання Позивачем його безпосередніх обов`язків.

Таким чином, з квітня 2017 року, тобто майже 6 років, ОСОБА_1 фактично не працював на посаді начальника 2 терміналу та не виконував жодних посадових обов`язків та не приймав участі у виробничій діяльності підприємства.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12.06.2018 по справі №501/768/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «МТП «Чорноморськ» задоволено, зокрема вирішено стягнути з ДП «МТП «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 починаючи з 11.04.2017 року по 12.06.2018 року в сумі 201235,70 грн.

Аналогічно зазначено і в виконавчому листі №501/768/17 на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №56630646 від 19.06.2018 та стягнуто з ДП «МТП «Чорноморськ» на користь позивача грошові кошти в повному обсязі.

Тобто, в самому виконавчому документі не зазначено вид стягнення (заробітна плата, середній заробіток за час вимушеного прогулу, заборгованість за договором, тощо).

В рамках вищезазначеного виконавчого провадження Чорноморським міським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області списано грошові кошти з рахунків ДП «МТП «Чорноморськ», які в подальшому були перераховані на розрахунковий рахунок Позивача на виконання ВП №56630646 від 19.06.2018.

Таким чином, оскільки у рішенні суду та в виконавчому документі не зазначено вид стягнення, а підприємство самостійно не здійснювала нарахування та виплату ОСОБА_1 заробітної плати або середнього заробітку за час вимушеного прогулу у період з 12.06.2018 по 01.08.2018, а грошові кошти було списано з рахунків Підприємства у примусовому порядку без відома Підприємства, то й відсутні правові підстави для включення цих сум до звітності з ЄСВ та нарахування інших податків та зборів.

Аналогічну інформацію було надано Податковій службі та Пенсійному фонду на запити, які надходили до ДП «МТП «Чорноморськ» в рамках розгляд заяв та скарг Позивача, копії яких він додав до позовної заяви.

Також Відповідач зазначає про те, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19 позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «МТП «Чорноморськ» - задоволено, зокрема вирішено стягнути з ДП «МТП «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 216588,24 гривень.

В рамках виконавчого провадження ВП №65041088 від 06.04.2021 відкритого за заявою ОСОБА_1 Чорноморським міським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області списано грошові кошти з рахунків ДП «МТП «Чорноморськ» в повному обсязі. Чорноморським міським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області перераховано стягнутий з Підприємства середній за робіток за час вимушеного прогулу у сумі 216588,24 грн. на рахунок Позивача.

Таким чином, Підприємство не здійснювало жодних розрахунків з Позивачем і відповідно відсутні підстави для включення цих сум в об`єднану звітність ПДФО та ЄСВ.

У даному випадку грошові кошти за рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області на користь Позивача по справам № 501/768/17 та №501/4356/19 було стягнуто у примусовому порядку органом державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, ДП «МТП «Чорноморськ» в даному випадку не є податковим агентом та страхувальником, а примусове списання органом державної виконавчої служби коштів з рахунку Підприємства на користь Позивача не може бути віднесене до доходу останнього як доходу у вигляді заробітної плати, нарахованої (виплаченої) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Саме тому, сума коштів, яка була стягнута в безспірному порядку не може бути віднесена як фонд оплати праці та відповідно на неї не може бути нараховано єдиний соціальний внесок та утримано і сплачено інші обов`язкові податки та збори. Дана сума відображена по бухгалтерському обліку як сума погашення заборгованості на виконання рішення суду.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засідання просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що Позивач з липня 1994 року перебував у трудових відносинах з Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (а.с.23-26).

Наказом начальника порту від 11.03.2013 №133-о позивач був переведений на посаду начальника 2 терміналу (а.с.27).

10 квітня 2017 року Наказом №182-к директора ДП «МТП «Чорноморськ» ОСОБА_2 позивача було звільнено з Підприємства за п.3 ст.40 КЗпП України.

12 червня 2018 року рішенням Іллічівського міського суду Одеської області, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 27.06.2019, позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ були задоволені, а саме: Визнано наказ директора державного підприємства Морський торговельний порт Чорноморськ від 10.04.2017 №182-к про звільнення начальника 2 терміналу ОСОБА_1 незаконним та скасовано наказ; Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника 2 терміналу ДП МТП Чорноморськ; Стягнуто з Державного підприємства морський торговельний порт Чорноморськ на користь ОСОБА_1 починаючи з 11.04.2017 по 12.06.2018 в сумі 201235,70 грн.; Стягнуто з Державного підприємства морський торговельний порт Чорноморськ на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн; Рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення на роботі допущено до негайного виконання (а.с.28-31,32-36).

19.06.2018 року, постановою головного державного виконавця відділу ДВС Конько С.М. відкрито виконавче провадження (ВП №56630472) про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника 2 терміналу «ДП «МТП «Чорноморськ» (а.с.37).

19.06.2018 року, постановою головного державного виконавця відділу ДВС Конько С.М. відкрито виконавче провадження (ВП №56630646) про стягнення з Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 починаючи з 11.04.2017 по 12.06.2018 в сумі 201235,70 грн.

Постанова головного державного виконавця відділу ДВС Конько С.М. від 19.06.2018 року у виконавчому провадженні в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі була виконана відповідачем шляхом видання наказу №312 від 13.06.2018 року та внесення у трудову книжку позивача запису №17 від 11.04.2017 «поновити на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП Чорноморськ» на виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.06.2018 по справі 501/768/17». Наказом №396 від 26.07.2018 «Про виправлення технічної описки у наказі внесено зміни до Наказу т.в.о директора порту №312 від 13.06.2018 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

04.09.2018 головним державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56630472 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника 2 терміналу «ДП «МТП «Чорноморськ» (а.с.40).

20.07.2018 головним державним виконавцем відділу ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №56630646 про стягнення з Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 починаючи з 11.04.2017 по 12.06.2018 в сумі 201235,70 грн. (а.с.37зв.)

31 жовтня 2019 року Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» видало Наказ №568/О-2 «про припинення трудового договору з начальником терміналу ОСОБА_1 за пунктом 6 статті 36 КЗпП України, відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці», за підписом першого заступника директора порту ОСОБА_3 .

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 лютого 2021 року по справі №501/4356/19, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 22.02.2022, позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задоволено: Наказ виконуючого обов`язки директора порту ОСОБА_3 від 07.08.2019 №344 про зміну істотних умов праці в частині п.1 та п.2.3, - визнано незаконним та скасовано; Наказ першого заступника директора порту ОСОБА_3 від 31.10.2019 №568/О-2 про припинення трудового договору, - визнано незаконним та скасовано; Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника 2 терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»; Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 216588,24 гривень; Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 гривень; Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь держави судовий збір в розмірі 2165,88 гривень; Відповідно до ст.430 ЦПК України допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць (а.с.42-47, 48-54).

02.03.2021 постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. відкрито виконавче провадження (ВП № 64664662) про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника 2 терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (а.с.56).

11.03.2021 року, постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. відкрито виконавче провадження (ВП № 64664400) про стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 216588,24 гривень.

11.03.2021 року, постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. про закінчення виконавчого провадження (ВП №64664400), встановлено: «фактично виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, та витрати виконавчого провадження стягнуто у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 216588,24 гривень.

06.04.2021 року, постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. відкрито виконавче провадження (ВП № 65041088) про стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 залишку середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 206403,84 гривень.

21.04.2021 року, постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. про закінчення виконавчого провадження (ВП №65041088), встановлено: «рішення згідно з виконавчим документом фактично виконано в повному обсязі, заборгованість, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 залишок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 206403,84 гривень».

Постанова старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. від 02.03.2021 року у виконавчому провадженні (ВП №64664662) в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП «Чорноморськ» була виконана Відповідачем шляхом видання наказу №78 від 02.03.2021 року та внесення у трудову книжку Позивача запису №19 від 02.03.2021р., у якому вказано, що запис №18 є недійсний Поновлено на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП Чорноморськ», наказ №78 від 02.03.2021 року».

17.05.2021 року, постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Паршенко О.О. про закінчення виконавчого провадження (ВП №64664662) встановлено: «фактично виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом поновлення на роботі. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника 2 терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ».

15.06.2022 Позивач з метою з`ясування інформації про свій страховий стаж, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області, де йому була надана довідка про індивідуальні відомості застрахованої особи, облік якої веде Пенсійний фонд України (довідка за Формою ОК-5), в якій за періоди вимушеного прогулу Позивача з травня 2017 року до червня 2018 року включно, а також за період з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно, не були відображені відомості про нараховану заробітну плату та про перерахований ЄСВ, що необхідні для визначення розміру страхового стажу та пенсії.

30.06.2022 року позивачем на сайті Єдиного порталу державних послуг «Дія» була замовлена довідка за формою ОК-7 про індивідуальні відомості застрахованої особи, облік якої веде Пенсійний фонд України. Отримавши довідку Позивач встановив, що за періоди його вимушеного прогулу з травня 2017 року до червня 2018 року включно, а також за період з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно, не були відображені відомості про нараховану заробітну плату та про перерахований ЄСВ, що необхідні для визначення розміру страхового стажу та пенсії.

01 липня 2022 року, Позивач звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області (Вх. С/77/15-32 від 01.07.2022), для уточнення інформації щодо відсутності відомостей про нараховану йому заробітну плату та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди вимушеного прогулу з травня 2017 року до червня 2018 року включно, а також за період з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно.

04 липня 2022 року Позивач надіслав звернення до Головного управління Держпраці в Одеській області (Вх.№C-495/ОД-22 від 05.07.2022 року), з проханням провести перевірку ДП «МТП «Чорноморськ», зокрема з питання нарахування та сплати ЄСВ для обрахування пенсійного стажу за періоди його вимушеного прогулу з травня 2017 року до червня 2018 року включно, а також за період з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно.

14.07.2022 року Головне управління ДПС в Одеській області надіслала Позивачу листа за №452/с/15-32-07-13-09 від 14.07.2022 року, в якому повідомлено про те, що для здійснення функцій, визначених податковим та іншим законодавством направлено запит керівнику ДП «МТП «Чорноморськ» про надання пояснення та підтверджуючих документів щодо взаємовідносин з позивачем, після отримання відповіді від ДП «МТП «Чорноморськ» та з`ясування обставин справи у разі підстав будуть проведені контрольно-перевірочні заходи в порядку та спосіб передбачений Кодексом та інше.

30.08.2022 року Позивач для прийняття заходів щодо поновлення його трудових прав на працю та на страховий стаж, надіслав звернення до Головного управління ДПС в Одеській області (Вх. С/77/Е3 від 30.08.2022), до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (Вх..№19206/8 від 30.08.2022) та до Державної служби України з питань праці (Вх.№ С-3709-22а від 30.08.2022).

20.09.2022 року Позивач отримав листа від Державної служби України з питань праці за №2927/4/4.1-3В-22а від 20.09.2022, в якому повідомлено про те, що враховуючи обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю), встановлені постановою №303 від 13.03.2022 та з метою консультаційної підтримки роботодавців та попередження порушення прав працівників, Головним управлінням Держпраці в Одеській області проведено інформаційно-роз`яснювальну роботу у Державному підприємстві «Морський торговельний порт «Чорноморськ» щодо ефективних засобів дотримання законодавства та запобігання можливим його порушенням. В ході проведення інформаційного заходу керівництву Підприємства наголошено на необхідності дотримання законодавства про працю. Частиною першою статті 233 КЗпП встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті».

09 вересня 2022 року Позивач отримав від Головного управління ДПС в Одеській області листа №629/Ш/15-32-24-07-04 від 09.09.2022 в якому повідомлено про те, що від ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», надійшла відповідь №126/05-14-15 (Вх.Головного управління ДПС Одеській області №38533/6 від 12.08.2022), в якій вказано, що «з рахунків ДП «МТП «Чорноморськ» за рішенням Іллічівського міського суду Одеської області відбулося примусове списання грошових коштів у сумі 201235,70 грн. за час вимушеного прогулу у період з 12.06.2018 по 01.08.2018 на підставі виконавчого провадження ВП №56630646 від 19.06.2018, у сумі 216588,24 грн. за час вимушеного прогулу у період з 12.11.2019 по 18.02.2021 на підставі виконавчого провадження ВП №65041088 від 06.04.2021 які було перераховано Чорноморським міським відділом ДВС ГТУЮ в Одеській області на рахунок ОСОБА_1 , що підтверджено копіями розпоряджень доданими до листа ДП «МТП «Чорноморськ». Водночас підприємство інформує, що розрахунків зі ОСОБА_1 вони не здійснювали і відповідно в них не було підстав для включення даних сум в об`єднану звітність ПДФО та ЄСВ за вказані періоди вимушеного прогулу».

Також, 09 вересня 2022 року, Позивач отримав листа від Головного управління ПФУ в Одеській області за №1500-1003-8/91809 від 08.09.2022 в якому вказано, що згідно наявних даних, які містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від страхувальника Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», , у звітні податкові періоди з 01.06.2018 по 30.06.2022, відомості з сумами середнього заробітку за час вимушеного прогулу за періоди з квітня 2017 року по червень 2018 року та з листопада 2019 року по 18 лютого 2021 року, не надходили до реєстру застрахованих осіб. Додатково повідомлено Позивача, що згідно пункту 3 частини першої статті 16 Закону № 1058-IV, застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

15 вересня 2022 року, Позивач повторно звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області з пропозицією надіслати на адресу ДП «МТП «Чорноморськ» Вимогу (Припис), якою зобов`язати Підприємство у добровільному порядку нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку передбаченого абзацом другим частини другої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нарахованих та виплачених коштів на підставі рішень судових справ Іллічівського міського суду Одеської області: № 501/768/17, 501/4356/19 на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу як заробітної плати в розмірі: 201235, 70 грн. за період з травня 2017 року до червня 2018 року включно, та на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу як заробітної плати в розмірі: 216588,24 грн. за період з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно та надати термін 10 робочих днів для виконання.

20.09.2022 Позивач отримав доповнення до листа Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (№1500-1003-8/91809 від 08.09.2022) за підписом начальника Головного управління Олександра Буряченко, який повідомив Позивача про те, що у додатках надсилається лист ДП «МТП «Чорноморськ» за №497 від 19.09.2022 (Вх. 20.09.2022№21338/8) на 3-х аркушах, у якому ДП «МТП «Чорноморськ» повідомляє про не нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми коштів, які були стягнуті у примусовому порядку згідно виконавчих проваджень ВП №5663046 від 19.06.2018р. та №65041088 від 06.04.2021.

26.09.2022 Позивач отримав листа від Головного управління ДПС в Одеській області за №695/С/15-32-24-07-04 від 26.09.2022 про те, що Головним управління ДПС в Одеській області були здійсненні усі можливі заходи, проте, контрольно-перевірочні заходи будуть проведено після скасування мораторію на проведення перевірок з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування.

28.09.2022 Позивач звернувся до керівництва ДП «МТП «Чорноморськ» з вимогою нарахувати середню заробітну плату в розмірі 201235,70 грн. за період з травня 2017 року до червня 2018 року включно та на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 216588,24 грн. за період з листопада 2019 року до лютого 2021 року включно, без її виплати, та перерахувати на відповідний казначейський рахунок органу доходів і зборів єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахований на стягнену рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області від 12 червня 2018 року у справі №501/768/17 та від 18 лютого 2021 року у справі №501/4356/19 заробітну плату та внести персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що у результаті багаточисельних звернень Позивача до органів виконавчої влади та згідно наданих ними відповідей, Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» не нарахувала та не сплатила єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку передбаченому абзацом другим частини другої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464VI, за Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 12 червня 2018 року по справі №501/768/17 та від 18.02.2021 року по справі №501/4356/19, на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі: 201235, 70 грн. за період з травня 2017 року до червня 2018 року включно, а також на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі: 216588,24 грн. за період з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно, а також за вказаний період часу не внесла персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду, що в свою чергу, спричинило зменшення страхового стажу позивача на 29 місяців (2 роки та п`ять місяців), який необхідний для призначення позивачу пенсії за віком.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхування за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до пункту першого статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи; - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

У пункті 1 частини першої статті 4 Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з частиною другою статті 7 цього Закону для осіб, які працюють у сільському господарстві, зайняті на сезонних роботах, виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами, творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів), та інших осіб, які отримують заробітну плату (дохід) за виконану роботу (надані послуги), строк виконання яких перевищує календарний місяць, єдиний внесок нараховується на суму, що визначається шляхом ділення заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців, за які вона нарахована.

Зазначений порядок нарахування внеску поширюється також на осіб, яким після звільнення з роботи нараховано заробітну плату (дохід) за відпрацьований час або згідно з рішенням суду - середню заробітну плату за вимушений прогул.

Частинами шостою-восьмою статті 9 вказаного Закону визначено, що для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів.Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Згідно з частиною шостою статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до частини другої статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» ( у редакції на час виникнення спірних правовідносин), персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до положень статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Судом встановлено, що згідно п.2.1 Статуту ДП «МТП «Чорноморськ» затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України №449 від 15 грудня 2017р. (далі-Статут), Підприємство утворено з метою організації і надання послуг зі здійснення технологічних вантажних операцій з переміщення вантажів з одного виду транспорту на іншій, обслуговування суден, пасажирів і вантажів, перевезення вантажів і пасажирів на суднах, що належать Підприємству, а також для отримання прибутку.

Відповідно до п.5.9 Статуту, Підприємство створює за рахунок прибутку спеціальні (цільові) фонди, призначені для покриття витрат, пов`язаних з його діяльністю:амортизаційний фонд; фонд розвитку виробництва; фонд споживання (оплати праці); резервний фонд. Порядок використання цих фондів визначається відповідно до затвердженого плану.

Відповідно до п.6.3.; п.6.2.2; п.6.2.8; п.6.8 Статуту, Підприємство здійснює бухгалтерський облік та веде статистичну звітність згідно з законодавством України. Здійснення заходів по вдосконаленню організації заробітної плати з метою посилення їх матеріальної зацікавленості як у результатах особистої праці, так і в загальних підсумках роботи Підприємства, забезпечення економного і раціонального використання фонду оплати праці і своєчасних розрахунків з працівниками Підприємства. Забезпечення своєчасної сплати податків та інших загальнообов`язкових платежів. Директор Підприємства та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення і достовірність бухгалтерського обліку та статистичної звітності відповідно до законодавства України.

Разом з цим, частиною другою статті 2 КЗпП України передбачене, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості.

Згідно частини першої статті 48 КЗпП України, облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За правилами частини 2 статті 235 зазначеного Кодексу при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно із пп.168.1.1 Податкового Кодексу України (далі -ПКУ), податковий агент, поняття якого визначено пп. 14.1.180 ПКУ, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб і військовий збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 ПКУ, і ставку військового збору, встановлену пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ.

Отже, дохід у вигляді середньої заробітної плати, нарахованої (виплаченої) на підставі рішення суду на користь фізичної особи за час вимушеного прогулу, включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку як заробітна плата, за умови перебування такого платника у трудових відносинах з роботодавцем, або як інший дохід у разі його нарахування (виплати) після звільнення платника.

Таким чином, з викладеного вбачається, що в разі стягнення судом середньої заробітної плати за вимушений прогул Роботодавець зобов`язаний включити стягнену суму до фонду оплати праці, попередньо нарахувавши та відобразивши її в бухгалтерському обліку підприємства, а також у встановленому законом розмірі сплатити єдиний соціальний внесок на відповідний казначейський рахунок органу доходів і зборів. База нарахування єдиного соціального внеску визначається шляхом ділення встановленої судом середньої заробітної плати на кількість місяців, за які вона стягнена. Обов`язковою передумовою перерахування єдиного соціального внеску до бюджету є нарахування роботодавцем вказаної в судовому рішенні суми як заробітної плати та її відображення в бухгалтерському обліку.

Разом із цим, положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Як було встановлено судом, на виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі №501/768/17 за позовом ОСОБА_1 до ДП «МТП «Чорноморськ», у трудову книжку Позивача внесено запис №17 від 11.04.2017р. поновити на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП Чорноморськ» на виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 12.06.2018р. по справі 501/768/17, наказ № 312 від 13.06.2018 року», наказом №396 від 26.07.2018 «Про виправлення технічної описки у наказі внесено зміни до Наказу т.в.о директора порту №312 від 13.06.2018 року «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 ».

Разом з цим, судом також встановлено, що на виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021 по справі №501/4356/19 за позовом ОСОБА_1 до ДП «МТП «Чорноморськ», у трудову книжку Позивача внесено запис №19 від 02.03.2021р., у якому вказано, що «запис №18 є недійсний поновлено на посаді начальника 2 терміналу ДП «МТП Чорноморськ», наказ №78 від 02.03.2021 року».

Вказане свідчить про те, що на час видання головним державним виконавцем відділу ДВС Конько С.М. постанови від 19.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження(ВП №56630646) про стягнення з Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 11.04.2017 по 12.06.2018 в сумі 201235,70 грн.», а також на час видання старшим державним виконавцем відділу ДВС Прашенко О.О. постанови від 11.03.2021 року з відкриття виконавчого провадження (ВП № 64664400) «про стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.11.2019 по 18.02.2021 в розмірі 216588,24 гривень, Позивач вже знаходився у трудових відносинах з ДП «МТП «Чорноморськ», у зв`язку із чим, Роботодавець був зобов`язаний вести табель обліку робочого часу поновленого працівника та нараховувати йому заробітну плату.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі № 1-18/2013 щодо тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону № 108/95-ВР Конституційний Суд України вказав, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Тобто, Конституційний Суд України фактично зробив висновок, що навіть у разі невиконання трудової функції не з власної вини, він вважається таким, що працює і отримує за це заробітну плату, а не компенсацію, бо саме заробітна плата є тією грошовою виплатою, яка забезпечує можливість самого існування як працівника, так і, можливо, членів його сім`ї, а також наповнення державного бюджету, бо із цієї виплати вираховуються податки і збори, у тому числі внески до Пенсійного фонду України у розмірах, який передбачений саме для заробітної плати, а період вимушеного прогулу зараховується до страхового стажу.

Вимушений прогул відбувається виключно за наявності вини роботодавця, який незаконно звільнив найманого працівника. Тому за цей час працівник, права якого були порушені роботодавцем, відповідно до державних гарантій має безумовне право на отримання заробітної плати, розмір якої обраховується згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), і сама виплата, відповідно, названа середньою заробітною платою.

Вказане також узгоджується з пунктом 1.3 розділу 1 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за №114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713) яким передбачено, що для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Відповідно до підпункту 2.2.12 пункту 2.2 розділу 2 Інструкції №114/8713 до фонду додаткової заробітної плати включається оплата за невідпрацьований час, зокрема, оплата простоїв не з вини працівника.

У розділі 3 Інструкції №114/8713 закріплено вичерпний перелік виплат, що не належать до фонду оплати праці. Згідно з пунктом 3.9 розділу 3 вказаної Інструкції до фонду оплати праці не належать суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

В Інструкції № 114/8713 середній заробіток за час вимушеного прогулу не віднесено до вичерпного переліку виплат, що не належать до фонду оплати праці.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року по справі №755/12623/19 (Провадження №14-47цс21) зробила висновки щодо правової природи середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказавши, що середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Враховуючи викладене, суд вважає хибним є твердження Відповідача про те, що ДП «МТП «Чорноморськ» в даному випадку не є податковим агентом та страхувальником, а примусове списання органом державної виконавчої служби коштів з рахунку Підприємства на користь Позивача не може бути віднесене до доходу останнього як доходу у вигляді заробітної плати, нарахованої (виплаченої) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Окрім зазначеного, Відповідачем не було надано доказів примусового стягнення ЄСВ на користь ДВС в порядку примусового виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.02.2021р. по справі №501/4356/19.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц (провадження № 61-14794св18) зазначено, що: «усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори» […]».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року у справі №607/3509/17 (провадження № 61-12609св20) зазначено, що: «оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення».

Вказане також узгоджується з Постановою Верховного Суду від 16 квітня 2019 року№820/3747/18 (№К/9901/66742/18).

Таким чином, добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

В свою чергу, суд зазначає, що доводи Відповідача про те, що сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу виплачена на користь Позивача та стягнута на рахунок виконавчої служби на користь працівника згідно з виконавчим листом не є базою для нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, є помилковими та не ґрунтуються на положеннях Закону України «Про облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Звертаючись до суду за захистом своїх прав як особи застрахованої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач надав суду довідку про індивідуальні відомості застрахованої особи, облік якої веде Пенсійний фонд України (довідки форми ОК-5, ОК-7), з яких встановлено, що протягом часу з травня 2017 року до червня 2018 року включно, а також з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно не відображені відомості ні про нараховану заробітну плату, ні про перерахований ЄСВ, що необхідні для визначення розміру пенсії ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» в порушення наведених норм матеріального права, не здійснив нарахування стягнутої рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області у справі 501/768/17 від 12.06.2018 та у справі №501/4356/19 від 18.02.2021 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 201235,70 грн. та в розмірі 216588,24 грн., не включив їх до фонду оплати праці та не обрахував і не сплатив єдиний соціальний внесок до бюджету.

Тим самим, з вини відповідача індивідуальні відомості про Позивача (довідки ОК-5 та ОК-7), як застраховану особу не відображали страхового періоду та сплати єдиного соціального внеску за цей період протягом часу з травня 2017 року до червня 2018 року включно, а також з грудня 2019 року до лютого 2021 року включно, що зумовило зменшення страхового стажу позивача на 29 місяців (2 роки та п`ять місяців), який необхідний для призначення пенсії за віком.

Зазначене узгоджується зі змістом постанови Верховного Суду від 15 листопада 2018 року по справі №752/20210/14-ц (провадження № 61-31703св18).

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року по справі №127/3821/18 (провадження № 61-10447ск19) та у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року по справі №211/2214/16-ц (провадження № 61 - 30976св18).

Суд посилаючись на наведені норми матеріального права та обставини справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про зобов`язання роботодавця вчинити певні дії, нарахувати, обчислити та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із нарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відобразити ці суми в первинному бухгалтерському обліку та звітності поданої до податкових органів із розбивкою по місяцях, та внести персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду, - задовольнити.

Зобов`язати Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (, місцезнаходження: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Праці, 6) нарахувати, обчислити та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку, визначеному частиною другою статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із нарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі: 201235,70 грн. за період з травня 2017 року до червня 2018 року включно та на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі: 216588,24 грн. за період з листопада 2019 року до лютого 2021 року включно, стягнуті на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області від 12 червня 2018 року у справі №501/768/17 та від 18 лютого 2021 року у справі №501/4356/19, відобразити ці суми в первинному бухгалтерському обліку та звітності поданої до податкових органів як заробітної плати із розбивкою по місяцях, та внести персоніфіковані відомості про заробітну плату застрахованої особи до Пенсійного фонду.

Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (, місцезнаходження: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Праці, 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 18 травня 2023 року.

Суддя