Справа № 953/2247/22
н/п 2/953/1442/23
УХВАЛА
"12" квітня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді - Єфіменко Н.В.,
за участю секретаря - Лущан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
15 лютого 2022 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі: позивач) звернулось до Київського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі: відповідач) заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 31.01.2017 у розмірі 18 176, 70 грн., з яких: 14 424, 79 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 751, 91 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу посилається на те, що 31.01.2017 між ним та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зобов`язання по поверненню якого належним чином не виконував, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав.
Розглянувши клопотання, матеріали справи, суд зазначає наступне:
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За змістом ч. 1 ст. 85 ЦПК України, огляду за їх місцезнаходженням підлягають лише ті письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України, у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту.
Частиною 1 ст. 100 ЦПК України визначено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Згідно з ч. 3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом.
Позивачем до позовної заяви додано витяг з «Умов та правил надання банківських послуг».
Таким чином, подане з позовом клопотання стосується огляду оригіналу електронного доказу, паперова копія якого надана позивачем суду, що не узгоджується з вимогами ч. 1, 7 ст. 85 ЦПК України щодо підстав для огляду електронного доказу.
За наведених обставин, відсутні підстави, передбачені ст. 85 ЦПК України, для проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 13, 76, 85, 100 ЦПК України, суд, -
У задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про огляд веб-сайту відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя -