Справа № 373/317/23
Номер провадження 2/373/277/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.,

за участі секретаря судових засідань Киришун Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №373/317/23 за позовом ОСОБА_1 до Ташанської сільської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, Державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею у порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (Ташанської об`єднаної територіальної громади), площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт 21.06.2004 серія КВ №018326). Визнати за нею у порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (Ташанської об`єднаної територіальної громади), площею 0,2446 га, для ведення особистого селянського господарства (Державний акт 21.06.2004 серія КВ №018327). Визнати за нею у порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 (Ташанської об`єднаної територіальної громади).

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно у АДРЕСА_1 (зараз с.Помоклі у складі Ташанської об`єднаної громади у Бориспільському районі Київської області), а саме: земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0,2500 га, ведення особистого селянського господарства площею 0,2446 га та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину належним чином відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подав заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки державні акти на ім`я померлої матері зареєстровані після її смерті. зазначене також підтверджується і рішенням реєстратора від 16.08.2010 №233 про відмову у реєстрації, що належало ОСОБА_2 , оскільки первинна реєстрація такого майна проведена не була і правовстановлюючий документ на ім`я померлої відсутній.

Факт володіння померлою ОСОБА_2 спадковим майном підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ №018327, державним атом на право власності на земельну ділянку серії КВ №018326та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок.

Своє право на спадщину позивач ОСОБА_1 підтверджує копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 ; ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_1 Серії НОМЕР_2 ; відповідями державного нотаріуса про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом; рішенням реєстратора про відмову в реєстрації; випискою з погосподарської книги; копією свого паспорта та паспорта померлої.

Представник відповідача, Ташанської сільської ради адвокат Дембовський В.І. до суду не з`явився. Направив до суду клопотання у якому просив проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав.

Представник головного управління Держгеокадастру у Київській області, також не прибув до суду. Заяв та клопотань до суду не направляв.

Завідувач Другої Переяславської районної державної нотаріальної контори Київської області направив до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності за наявними в справі доказами.

Повідомив, що спадкова справа заведена після смерті ОСОБА_2 №421 за 2002 рік, що витребовувалась судом, передана Київському обласному державному нотаріальному архіву.

Судом, за клопотанням позивача, копія спадкової справи була витребувана з архіву, однак направлена до суду не була.

Всі учасники провадження повідомлені про дату та час судового засідання у визначений ЦПК України спосіб.

В судовому засіданні позивач показала, що проживала із своєю матір`ю ОСОБА_2 в будинку у АДРЕСА_1 . Будинок за життя будувала її матір із батьком. Батько помер та позивач проживала з матір`ю та двома сестрами ( ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ) в цьому будинку в с. Помоклі. В будинку вона прожила до смерті матері. Після смерті матері позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 переїхала до онуків до м. Києва, оскільки вони проживають і працюють у м. Києві, а їй самій проживати в будинку вже важко. Сестри виїхали з будинку вже давно. Однак з них померла, а друга проживає в іншому місці.

Позивач ОСОБА_1 заявила клопотання про долучення фотокопії свідоцтва про смерть її сестри ОСОБА_3 та заяву від іншої сестри ОСОБА_4 про відсутність заперечень щодо задоволення позову, також просила витребувати та дослідити в судовому засіданні спадкову справу заведену після смерті її матері.

В подальшому, ОСОБА_1 на адресу суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із похилим віком та станом здоров`я, просила позов задовольнити.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розгляд справи судом проводився відповідно до ст.ст. 280-284 ЦПК України (заочний розгляд).

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Помоклі, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №25, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с.9).

Належність спадкового майна (земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель площею 0.2500 га та земельної ділянки площею 0.2446 га для ведення особистого селянського господарства в с. Помоклі, Бориспільського району Київської області), право на яке бажає оформити позивач, ОСОБА_2 підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ№016326 та державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ №018327 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.11,12).

Зведений на земельній ділянці площею 0.2500 га житловий будинок, ОСОБА_2 за життя не оформила. І саме відсутність правовстановлюючих документів на нього стала причиною для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на цей будинок (а.с.13).

Також, відсутність правовстановлюючих документів на будинок, стала причиною відмови Переяслав Хмельницького БТІ на запит ОСОБА_1 у видачі витягу з реєстру права власності на будинок розташований по АДРЕСА_1 (а.с.15).

Належність матері спадкоємиці будинку по АДРЕСА_1 підтверджується лише випискою з погосоподарської книги виданою виконкомом Помоклівської сільської ради (а.с.16).

Також, за життя ОСОБА_2 виготовила технічний паспорт на садибний житловий будинок (а.с. 17-21).

Підтвердження введення будинку в експлуатацію суду не надано.

Додатково позивачем було надіслано на адресу канцелярії суду заяву від її рідної сестри ОСОБА_4 , яка обізнана із тим, що в суді слухається дана справа та не заперечує проти задоволення вимог та свідоцтво про смерть іншої сестри ОСОБА_3 .

Застосовані норми права

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами глав 84, 86, 87 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику в справах про спадкування, особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину.

В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умови, якщо державна реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

За правилами ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Виникнення права власності на житловий будинок не залежить від державної реєстрації цього права. Державна реєстрація лише підтверджує (закріплює) право власності на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стосовно житлового будинку, який позивач бажає отримати у власність, суд зазначає наступне.

Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК чи іншими нормативними актами не передбачено.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 25 серпня 2020 року у справі № 760/21223/17-ц.

Крім цього, ВС неодноразово у своїх рішеннях підкресли, що відповідно до ст. 331 КЦ України «Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації».

Таким чином, спадкодавець за життя не набула права власності на житловий (садовий) будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 (Ташанської об`єднаної територіальної громади) і виходячи з цього дане право, (як не набуте) не може бути успадковане.

Висновки суду

ОСОБА_1 фактично прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, однак юридично не оформила майно, що прийняла у спадок після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача ОСОБА_2 .

Спадкова маса складається з двох земельних ділянок (для обслуговування садового будинку та ведення сільськогосподарської діяльності), які отримані у власність спадкодавцем, однак яким не присвоєні кадастрові номери, садового будинку на який виготовлено лише технічний паспорт, в якому фактично і проживала ОСОБА_2 до дня смерті разом із донькою ОСОБА_1 .

До кола спадкоємців входять також ОСОБА_4 та ОСОБА_3 діти спадкодавця (І черга). При цьому, ОСОБА_4 померла, а ОСОБА_3 не заперечує проти прийняття у власність ОСОБА_1 спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .

Оскільки на момент відкриття спадщини, позивач проживала із спадкодавцем і є спадкоємцем І черги, то суд вважає доведеним прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 в частині земельних ділянок, право на які підтверджено відповідними сертифікатами.

Визнання позову відповідачем в даному випадку може бути прийнята судом, у відповідності до статті 206 ЦПК України, лише в частині прийняття позивачем в порядку спадкування за законом земельних ділянок та набуття права власності на них, оскільки матеріальне право позивача може бути захищене лише у такий спосіб, та в сукупності із відмовою інших спадкоємців від права на спірне майно (його частину) свідчить про відсутність ймовірного порушення прав інших осіб.

Вимога ж про набуття у власність житлового будинку, в порядку спадкування, з урахуванням того, що право власності спадкодавцем на будинок не набуто, не може бути успадковане та задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат:

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в мінімальному розмірі встановленому законом (1073 грн. 60 коп.) оскільки позивач звільнена від його сплати.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (Ташанської об`єднаної територіальної громади), площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт 21.06.2004 серія КВ №018326).

Визнати за ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (Ташанської об`єднаної територіальної громади), площею 0,2446 га, для ведення особистого селянського господарства (Державний акт 21.06.2004 серія КВ №018327).

В частині визнання за ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом, права власності на садовий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 (Ташанської об`єднаної територіальної громади) - відмовити.

Стягнути з Ташанської сільської ради на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

відповідач Ташанська сільська рада Бориспільського району Київської області, місцезнаходження: с.Ташань, Бориспільський район, Київська область 08460, ;

третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Київській області, місцезнаходження: вул.Серпова, 3/14, м.Київ, ;

третя особа - Державний нотаріус Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори Київської області Коляденко Ярослав Васильович, місцезнаходження: вул.Оболонна, 2В, м.Переяслав, Київська область, .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч.4 ст. 268 ЦПК України.

Суддя І.О.Опанасюк