ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 квітня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/9582/21

Головуючий у першій інстанції Маслюк Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/60/23

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2022 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 07.02.2022, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (далі за текстом Департамент), в якому просив стягти відшкодування моральної шкоди у розмірі 84000 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі № 620/12195/21 визнано протиправною бездіяльність відповідача, що виразилася у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язано відповідача нарахувати й виплатити йому цю допомогу з у вказаному розмірі з урахуванням фактично виплаченої її суми. Незаконною відмовою в нарахуванні й виплаті ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком Департамент спричинив йому моральну шкоду у виді порушення звичного способу життя і необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, погіршення стану здоров`я, приниженні честі й гідності. Кожен місяць часу порушення права на отримання разової грошової допомоги згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з травня 2021 р., ОСОБА_1 оцінив у розмірі мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2021 6000 грн 00 коп. (7 місяців х 6000 грн 00 коп. = 42000 грн 00 коп.). Враховуючи, що відповідачем було порушено право, передбачене Конституцією України, позивач вважає, що вказаний розмір відшкодування йому моральної шкоди повинен бути у подвійному розмірі.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що:

- позивач не отримував виконавчий лист для примусового виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі № 620/12195/21, яке набрало законної сили 02.12.2021, тобто не звертав його до примусового виконання;

- на час розгляду судом цієї справи строк невиконання згаданого судового рішення становить 2 місяці 5 днів. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини цей період є нетривалим та в розумінні ст. 1174 ЦК України він не є самостійною підставою для відшкодування заподіяної шкоди й не свідчить про безумовні душевні страждання та моральні переживання позивача внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення, яким задовольнити його позов. Доводи скарги є такими ж, що й доводи позовної заяви. Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що:

- на день ухвалення оскаржуваного рішення допомога до 5 травня не була виплачена, що свідчить про триваючий характер завдання відповідачем моральної шкоди;

- позивач - особа, яка перебуває на військовій службі, підлягає особливому конституційному захисту;

- суд не взяв до уваги висновки Конституційного Суду України, викладені у Рішенні від 24.04.2018, де зазначено не лише про обов`язок держави утримуватися від діянь, які посягали б на права людини, її життя та повагу до її гідності, а й про обов`язок гарантування порядку відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушень конституційних прав людини та забезпечення невідворотності відповідальності за порушення конституційних прав людини;

- судом не враховано судову практику щодо розгляду аналогічних спорів.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення відповідного змісту № НОМЕР_1 , виданого 23.12.2016 Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних сил України (арк. 16).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі № 620/12195/21 визнано протиправними ненарахування й невиплату Департаментом ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком і зобов`язано Департамент нарахувати та виплатити останньому цю допомогу у вказаному розмірі з урахуванням виплачених її сум (копія рішення арк. 11-15). Це рішення набрало законної сили як неоскаржене, що визнається Департаментом у відзиві на позовну заяву (арк. 25-30),

Департаментом проведено перерахунок щорічної грошової допомоги ОСОБА_1 до 5 травня за 2021 рік, з якого вбачається, що цю допомогу йому виплачено в сумі 1491 грн 00 коп. та що необхідно доплатити її в сумі 7354 грн 00 коп. Ці обставини підтверджено копією перерахунку відповідного змісту (арк. 31).

Відповідач листами від 19.03.2021 № 04-30/4102, від 06.12.2021 № 04-33/20044 та від 04.01.2022 № 04-33/68 звертався до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень судів про стягнення разової грошової допомоги до 5 травня на користь стягувачів (копії листів - арк. 32, 38, 37).

Згідно з інформацією від 15.06.2021 № 10672/0/2-21/44, наданою Міністерством соціальної політики України, затверджений обсяг бюджетних призначень за КПКВК 2501150 на виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році дозволить провести її у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету. На звернення Мінсоцполітики до Міністерства фінансів України з проханням розглянути можливість збільшення бюджетних призначень, що дозволило б здійснювати ці виплати у розмірах, визначених Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», останнє повідомило, що вишукати джерела покриття додаткових видатків немає можливості (копія листа арк. 35-36).

На дату подання позову (21.12.2021) та на дату ухвалення оскаржуваного рішення (07.02.2022) недоплату на виконання рішення суду від 02.11.2021 у справі № 620/12195/21 не було виплачено. Відсутні докази його виконання і на час перегляду рішення суду апеляційним судом.

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і встановлених у справі обставин доводить суд такого.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується органом місцевого самоврядування незалежно від вини цього органу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України, бюджетне законодавство складається в тому числі з нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу та інших законів України, передбачених пп. 3 та 4 цієї частини статті (законів про Державний бюджет України й інших передбачених ст. 1 цього Кодексу законів, що регулюють бюджетні відносини). Тож одним з таких нормативно-правових актів є постанова Кабміну України від 08.04.2021 № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». Цією постановою затверджено Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, яким приписано, що:

- головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики (п. 2);

- розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: 1) структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення); 2) структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцеві органи соціального захисту населення), центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які відповідають вимогам п. 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) (п. 3);

- бюджетні кошти спрямовуються на виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі грошова допомога) (п. 4);

- бюджетні кошти розподіляються Мінсоцполітики в межах бюджетних призначень і спрямовуються регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між місцевими органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що перераховують кошти за місцем отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання, або на поточні рахунки уповноваженого банку (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у розмірах згідно з додатком до цього Порядку (п. 5);

- отримувачі грошової допомоги, зокрема ті, що набули відповідного статусу згідно із ст. 6, 7, 9, 10 і 11 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до 5 травня поточного року включно, яким не виплачено грошову допомогу станом на 5 травня, мають право звернутися по неї до місцевого органу соціального захисту населення за місцем реєстрації та отримати її до 30 вересня поточного року.

У додатку до вказаного Порядку передбачені розміри виплати у 2021 році разової грошової допомоги до 5 травня, встановленої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» для учасників бойових дій у сумі 1491 грн 00 коп.

Аналіз вищеописаних приписів п. 6 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України і постанови Кабміну України від 19.02.2020 № 112 у їх сукупності доводить суд такого:

- Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради виплачено ОСОБА_1 разову грошову допомогу як учаснику бойових дій, що виплачується до 5 травня, за 2021 рік у тому розмірі, в якому її визначив і фактично профінансував Кабмін України. Отже цим Департаментом самостійно не приймалося рішення про виплату ОСОБА_1 вказаної допомоги у заниженому розмірі;

- до ухвалення рішення у справі № 620/12195/21 відповідач не міг вжити ніяких заходів, що призвели б до фінансування його Кабміном України таким чином, щоб виплатити позивачеві разову грошову допомогу як учаснику бойових дій, що виплачується до 5 травня, за 2021 рік у розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зокрема ініціювати ухвалення такого судового рішення відповідач не мав права. Проте встановлення цих обставин не звільняє Департамент від обов`язку відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду, так як його бездіяльність відносно ОСОБА_1 у судовому порядку визнано неправомірними.

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами позивача про те, що виплатою за 2021 рік у заниженому розмірі разової грошової допомоги як учаснику бойових дій, що виплачується до 5 травня, йому завдано моральної шкоди у виді душевних страждань.

З урахуванням встановлених і описаних вище характеру й способу завдання відповідачем позивачеві втрат немайнового характеру, а також тривалості їх перетерплювання апеляційний суд вважає, що ці втрати необхідно компенсувати у розмірі 2000 грн 00 коп.

Посилання суду І інстанції як на підставу відмови у задоволенні позову на непред`явлення ОСОБА_1 рішення суду від 02.11.2021 у справі № 620/12195/21 до виконання та що на час розгляду цієї справи строк його невиконання становить 2 місяці 5 днів, є хибним, оскільки позов ОСОБА_1 обґрунтувався, серед іншого, і незаконною відмовою відповідача у нарахуванні та виплаті позивачеві у належному розмірі грошової допомоги до 5 травня (що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили).

Отож оскаржуване рішення підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального й процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, з ухваленням постанови про часткове задоволення позову.

У порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України з Департаменту на користь держави підлягає стягненню відшкодування судового збору в сумі 54 грн 03 коп. пропорційно до задоволеної частини позову: 908 грн 00 коп. (сума судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви в суді І інстанції) + 1362 грн 00 коп. (сума судового збору, яка підлягала сплаті при поданні апеляційної скарги) х 2,38% (розмір задоволених вимог) = 54 грн 03 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2022 року скасувати; позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (вул. І. Мазепи, № 19, м. Чернігів, 14017, код 43649464) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відшкодування моральної шкоди в сумі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.

Стягти з Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради 54 (п`ятдесят чотири) грн 03 коп. судового збору на розрахунковий рахунок UA6026001 (код класифікації доходів бюджету 22030106), отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код 37993783, банк одержувача Казначейство України (ЕАП).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: