Провадження №2/523/1342/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

за участю представника позивача адвоката Шепель В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської Ради про визнання недійсним договору, державного акту,- ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 , третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської Ради про визнання недійсним договору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

Так 25.10.1957 року на підставі рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих за №756 позивачу ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка під індивідуальне будівництво у м. Одесі селище Шевченка, ділянка № НОМЕР_1 площею 540 кв. м (на теперішній час АДРЕСА_1 ), на якій позивач побудував житловий будинок з надвірними будівлями і поселив в будинок свого батька ОСОБА_1 з сім`єю, сплачував страхові внески за будинок.

У 1965 році виконавчий комітет Ленінського району м. Одеси звернувся з позовом про вилучення будинку і передачі його у фонд місцевого бюджету.. Рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 07.07.1965 року будинок був вилучений у батька ОСОБА_1 , але не переданий у фонд місцевого бюджету.

У1978 році помер батько позивача, а у1996 році померла його мати.

Після смерті батьків позивач звернувся з заявою на ім`я голови Одеського обласного суду про відміну рішення суду у порядку нагляду. Позивачу було рекомендовано звернутися до суду про відновлення втраченої справи №2-1298 за 1965 рік.

Позивач звернувся з заявою до Ленінського районного суду м. Одеси. Ухвалою суду від 2 листопада 1999 року позивачу було відмовлено у відновленні втраченої справи за позовом ЖКХ Ленінського району м. Одеси, про розірвання договору забудови та вилучення будинку у фонд місцевого бюджету.

Позивач стверджує, що весь час в будинку проживав його брат ОСОБА_4 ..

У 2004 році ОСОБА_5 звернулася з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за нею права власності у порядку спадкування.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2004 року за ОСОБА_5 визнано право власності у порядку спадкування на будинок АДРЕСА_1 .

У 2017 році позивач оскаржив вказане рішення Суворовського районного суду м. Одеси. Апеляційний суд Одеської області 25.04.2017 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2004 року скасував, провадження по справі закрив.

У 2018 році позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 10.07.2013 р. подарувала вказаний будинок ОСОБА_2 .. Згідно інформації Державного реєстру прав власності на домоволодіння житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано право власності за ОСОБА_6 реєстр №101 на підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Одеського

На підставі викладеного, позивач просить визнати договір дарування №356 будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Затолокіною К.Я. - недійсним.

Окрім того, позивач просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0757га, кадастровий номер :10:030:0005, яка розташована по АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 109-111)

Позивачем також заявлялись позовні вимоги про визнання за ним право власності на будинку АДРЕСА_1 , проте ухвалою суду 04.02.2020р. на підставі заяві позивача вищевказані позовні вимоги були залишені судом без розгляду. (Т.1, а.с. 67)

Рух справи.

Заочним Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 04.02.2020р. було визнано договір дарування від 10.07.2013р., відповідно до якого ОСОБА_5 безоплатна передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Затолокіною К.Я., у реєстрі № 356. недійсним, а також визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0757га, кадастровий номер :10:030:0005, яка розташована по АДРЕСА_1 . (Т.1, а.с. 168-170)

Ухвалою суду від 22.11.2022р. судом було вирішено:

1.Поновити ОСОБА_2 строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення від "04" лютого 2020 року по справі № 523/17564/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської Ради про визнання недійсним договору.

2.Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від "04" лютого 2020 року по справі № 523/17564/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської Ради про визнання недійсним договору задовольнити.

3.Заочне рішення від "04" лютого 2020 року по справі № 523/17564/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської Ради про визнання недійсним договору скасувати.

4. Призначити підготовче судове засідання на 26 січня 2023р. о 10.30. в залі судових засідань № 21, в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси, за адресою м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 68. (Т.2., а.с. 43-44)

Ухвалою суду від 12.04.2023р. судом було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідачка, а також її представник в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про розгляд справи за його відсутності. Окрім того, відповідачка подала відзив по справі, згідно якого вона позовні вимоги не визнала у повному обсязі, оскільки позивач не має право на спірне майно, він ніколи його не будував, а також не приймав спадщину.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 25.10.1957 року на підставі рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих за №756 позивачу ОСОБА_1 (сину ОСОБА_1 ) була виділена земельна ділянка під індивідуальне будівництво у м. Одесі селище Шевченка, ділянка № НОМЕР_1 площею 540 кв.м. (на теперішній час АДРЕСА_1 )( а.с. 14-25).

Рішенням виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 01.04.1965р. було встановлено, що позивач ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка була йому виділена будівельні роботи не здійснював, а став на квартирний облік, у результаті чого отримав квартиру. В травні 1962р. брат ОСОБА_1 ОСОБА_4 на даній земельній ділянці побудував тимчасову споруду та поселив у неї батька ОСОБА_1 . Після того, ОСОБА_1 (батько) побудував самовільно на земельній ділянці будинок. В зв`язку із чим, Рішенням виконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 01.04.1965р. було вирішено скасувати рішення райради №756 від 25.10.1957р. про виділ земельної ділянки №1233 ОСОБА_1 (сину), доручити ЖЕО передати справу до суду для вилучення ділянки. (а.с. 26)

У 1965 році виконавчий комітет Ленінського району м. Одеси звернувся з позовом про вилучення будинку і передачі його у фонд місцевого бюджету. Рішенням Ленінського районного суду м. Одеси від 07.07.1965 року будинок був вилучений у ОСОБА_1 (батька). (а.с. 28)

Рішення райвиконкому Ленінської райради депутатів трудящих від 05.08.1965р. було вирішено взяти на баланс місцевої Ради будинок із двох кімнат площею 33,2 кв.м. по пос. Шевченко дільниця № 1233, а особистий рахунок відкрити на ОСОБА_1 (батька). (а.с. 27)

У 2004 році ОСОБА_5 звернулася з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання за нею права власності у порядку спадкування.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2004 року за ОСОБА_5 визнано право власності у порядку спадкування на будинок АДРЕСА_1 .

У 2017 році позивач оскаржив вказане рішення Суворовського районного суду м. Одеси. Апеляційний суд Одеської області 25.04.2017 року.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області 25.04.2017 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2004 року, яким було визнано право власності за ОСОБА_5 у порядку спадкування на будинок АДРЕСА_1 було скасовано.

Однак судом також встановлено, що постановою Постановою Верховного суду від 05 жовтня 2022 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 задоволено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Суворовської районної адміністрації м. Одеси про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності у порядку спадкування за законом, закрито.

Таким чином, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2004 року є чинним.

Судом встановлено, що за договором дарування від 10.07.2013р. ОСОБА_5 безоплатна передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Затолокіною К.Я., у реєстрі № 356. (а.с. 41)

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 12765 від 17.12.2014р. зареєстрований відділом ДРАЦС у м. Одесі РС ОМУЮ. (а.с. 13)

Згідно ст.. 203 ЦК України правочин не може суперечити цьому Кодексу іншим актам цивільного законодавства.

На підставі ч. 2 ст. 216 ЦК України у разі визнання правочину недійсним кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно ст.. 236 ЦК України правочин вказаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ч. 2 ст. 718 ЦК України дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє.

Враховуючи, що той факт, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2023 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Суворовської районної адміністрації м. Одеси про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності у порядку спадкування за законом, закрито, то рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2004 року є чинним.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 , як власник житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2004 року, мала право на його відчуження.

Отже позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування від 10.07.2013р., відповідно до якого ОСОБА_5 безоплатна передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Затолокіною К.Я., у реєстрі № 356 необхідно залишити без задоволення.

Суд також приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним державним акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0757га, кадастровий номер :10:030:0005, яка розташована по АДРЕСА_1 необхідно також залишити без задоволення у повному обсязі, оскільки права позивача не порушені.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської Ради

про визнання недійсним договору дарування від 10.07.2013р., відповідно до якого ОСОБА_5 безоплатна передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Затолокіною К.Я., у реєстрі № 356;

про визнання недійсним державним акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0757га, кадастровий номер :10:030:0005, яка розташована по АДРЕСА_1

- залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 16.08.2023