15.05.2023 Єдиний унікальний № 371/97/23 провадження № 2/371/224/23
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/224/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2023 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом звернулись позивачі та просили суд, стягнути із відповідача на їх користь матеріальну шкоду у сумі 22 851 гривні, моральну шкоду в сумі 50 000 гривень, витрати за проведення експертної оцінки вартості матеріальних збитків у розмірі 1 500 гривень, витрати за протезування ушкодженого зуба в сумі 800 гривень.

Свій позов мотивували наступним:

05 вересня 2022 року о 12-00 годині в місті Миропівка Обухівського району Київської області, вулиця Соборності водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 . При виїзді з другорядної дорогу на головну дорогу, під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався назустріч, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху,

за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 03 листопада 2022 року по адміністративній справі № 371/869722 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

05 вересня 2022 року о 12-00 годині в місті Миропівка Обухівського району Київської області, вулиця, Соборності водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки ЗАЗ - 1102. державний номерний знак НОМЕР_1 в ті стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 03 листопада 2022 року по адміністративній справі № 371/868/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Отже, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , 05 вересня 2022 року о 12-00 годині в місті Миронівка Обухівського району Київської області, вулиця Соборності порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, що призвело до механічного пошкодження автомобіля ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_3 , чим спричинені матеріальні збитки та моральна шкода.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстровано на ОСОБА_2 з правом керування ОСОБА_1 .

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1)втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не

передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки с діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, ви бух о,- і вогненебезпечний та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст. 1 187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпек)'.

Згідно статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку суб`єкта оціночної діяльності СІ ІД ФО ОСОБА_4 від 06.01.20223 року «Про вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу» вартість завданого матеріального збитку складає 22 851 гривню.

Таким чином ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 завдана матеріальна шкода у розмірі 22 851 гривні.

Водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ЗАЗ - 1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнова шкода у розмірі 22 851 гривень.

Крім майнової шкоди неправомірними діями ОСОБА_3 також завдано моральної шкоди.

Право - особи на відшкодування моральної шкоди, перш за все гарантується Конституцією України (сі. 52. ст. 56. ст. 62).

Відповідно до ст. 23 ЦК України матеріальна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати:

-у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я:

-душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

-у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

-у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Також визначено, що моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Постановою Пленум) Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено передбачений порядок відшкодування моральної шкоди.

Так відповідно до п 3 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практик) в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ. заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (втому числі інтелектуальної), прав» наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського житня, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_3 , автомобілю марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_5 , зареєстрованого на ОСОБА_2 з правом керування ОСОБА_1 , спричинено істотних механічних ушкоджень, що вплинуло на звичайний спосіб життя родини потерпілих, оскільки автомобіль використовувався як транспортний засіб для забезпечення потреб сім`ї, вартість пошкоджень автомобіля є значною, а втрата його технічних характеристик морально болісною.

ОСОБА_3 відразу після дорожньо-транспортної пригоди обіцяв добровільно відшкодувати всі збитки, але через певний проміжок часу після дорожньо-транспортної пригоди перестав відповідати на телефонні дзвінки, уникав особистої зустрічі, та не з`являвся на виклики до суду.

Тривала відсутність транспортного засобу змусило позивачів вносити певні зміни у перелаштування сімейного бюджету.

Після ДТП позивач ОСОБА_1 , відчув головний біль, біль в області серця, виявив механічне пошкодження зуба та був вимушений звертатися за медичною допомогою до лікаря-терапевта та до лікаря-стоматолога.

Лікар-терапевт Миронівського центру первинної медико-санітарної допомоги встановив підвищений артеріальний тиск до 160/100 мм рт. ст. Було призначене лікування, яке ОСОБА_1 проходив амбулаторно.

Лікар-травматолог виявив травматичне ушкодження зуба. Ушкоджений зуб було видалено, проведено лікування та протезування.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

05 вересня 2022 року о 12 годині 00 хвилин по вул. Соборності в місті Миронівка Обухівського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, у наслідок якої було пошкоджено автомобіль марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_5 , який на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_2 (а.с.12).

У відповідності до постанови Миронівського районного суду Київської області від 03 листопада 2022 року, відповідача ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, унаслідок вчинення якого автомобіль марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_5 отримав механічні пошкодження.

Ця постанова набрала законної сили 15 листопада 2022 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зважаючи на норму ч. 6 ст. 82 ЦПК України суд вважає доведеним, що 05 вересня 2022 року о 12 годині 00 хвилин по вул. Соборності в місті Миронівка Обухівського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, у наслідок якої було пошкоджено автомобіль марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_5 , який на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_2 .

Згідно із висновком «про вартість матеріального збитку, завданий власнику колісного транспортного засобу» вартість матеріального збитку у наслідок якої було пошкоджено автомобіль марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_5 становить 22 851 гривню (а.с. 27-40).

У відповідності до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується.

Оскільки власником пошкодженого автомобіля марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_5 являється позивач ОСОБА_2 , то суд приходить до висновку про те, що 22 851 гривня матеріального збитку має бути стягнути із відповідача саме на користь позивача ОСОБА_2 , в зв`язку із чим позов у цій частині підлягає задоволенню

Позов в частині стягнення із ОСОБА_3 1 500 гривень витрат за проведення експертної оцінки вартості матеріальної шкоди у наслідок пошкодження автомобіля марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_5 , підлягає задоволенню в частині стягнення цього збитку із відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , оскільки саме він є стороною договору про проведення незалежного оцінювання від 04 січня 2023 року №04.01.2023 (а.с. 23-24), у відповідності до п. 3.1 якого вартість цієї оцінки становить 1 500 гривень.

Позов в частині стягнення із відповідача на користь позивачів 50 000 гривень моральної шкоди та 800 гривень витрат за протезування ушкодженого зуба задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

У відповідності до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 7 ст. 81 КПК України передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Із зазначених норм ЦПК України можна дійти висновку, що тягар доказування щодо розміру та реальності спричиненої позивачам матеріальної та моральної шкоди покладається на останніх.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення (п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2).

У відповідності з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14, Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто під час судового засідання позивач повинен довести існування шкоди, її розмір (у даному випадку грошовий розмір), те, що шкода заподіяна саме неправомірною, винною дією чи бездіяльністю відповідача, та між цією дією чи бездіяльністю і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Позивачі не навели ні в позові ні в додатках до нього додатках, конкретних та зрозумілих доводів чи розрахунків, з яких вони виходили визначаючи, що у наслідок дій відповідача їм заподіяно моральну шкоду саме в розмірі 50 000 гривень.

У позові навіть не зазначено про те, чи шкода в розмірі 50 000 гривень, це шкода кожному із позивачів чи їх спільна (загальна).

Приймаючи рішення, в цій частині позову суд також враховує ту обставину, що заявлений розмір моральної шкоди набагато перевищує розмір матеріальної шкоди (при цьому такий неушкоджений автомобіль в Україні в середньому коштує 28 000 гривень).

Згідно з ст. 319 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від зловживання своїм правом, у даному випадку правом на відшкодування шкоди (ч. 2 та 3 ст. 13 Цивільного кодексу України)

У позові позивач ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача 800 гривень вартості протезування зуба, яке він здійснив згідно із довідкою стоматологічного кабінету «Надія» 12 вересня 2022 року (а.с. 48).

Проте матеріали справи не містять доказів того, що цей зуб був пошкоджений саме у наслідок ДТП, яке сталося 05 вересня 2022 року, а не у наслідок хвороби зубів.

До матеріалів справи не додано доказів того, що позивач ОСОБА_1 під час ДТП отримав будь-які тілесні ушкодження.

До прикладу таким доказом міг би бути висновок судово-медичної експертизи, яким би було засвідчено тілесні ушкодження та можливу їх причину.

Тобто позивачем не доведено причинно-наслідного зв`язку між ДТП та необхідністю здійснення протезування зуба.

В позові ОСОБА_1 зазначив, що після ДТП відчув головний біль, біль в області серця.

Проте, як вбачається із копії картки амбулаторного хворого, сімейний лікар 05 грудня 2022 року (в день ДТП) ОСОБА_1 поставив діагноз «вазомоторний риніт носа».

Риніт це проблема, яка значно знижує якість життя. Він є лише симптомом більш серйозного захворювання (наприклад, ГРВІ або алергії).

Вазомоторний риніт вид риніту, якій спричинюють порушення тонусу кровоносних судин, що проявляється в нападах рясних виділень слизового секрету з носа і його закладеності через запалення слизової оболонки. Обумовлений порушенням нервово-рефлекторних механізмів реакції на рефлекторні подразнення (холодне повітря, різкий запах), що веде до бурхливої реакції. При вазомоторному риніті характерне потовщення слизової оболонки, метаплазія епітелію в багатошаровий плаский, велика кількість келихоподібних клітин з накопиченням в них слизу, набряк строми. У цьому випадку спостерігається зниження реакції на судинозвужувальні препарати і показана хірургічна корекція товщини слизової (https://uk.wikipedia.org).

Тобто із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 мав захворювання, які не пов`язані із ДТП, які і могли викликати у нього головну біль та біль в області серця.

Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність того, що у наслідок ДТП позивачам завдано моральну шкоду саме у розмірі 50 000 гривень, та відповідачу ОСОБА_1 спричинено ушкодження зуба, який 12 вересня 2022 року було піддано протезуванню, в зв`язку із чим позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 10, 11, 12, 15, 19, 34, 76-83, 89, 133, 134, 137, 141, 142, 209, 213, 258, 259, 263-265, 267, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , 1500 гривень витрат за проведення експертної оцінки вартості матеріальної шкоди у наслідок пошкодження автомобіля марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_5 .

3.Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , 22 851 гривню матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля марки ЗАЗ 1102, державний номерний знак НОМЕР_5 .

4.У задоволенні решти позову відмовити.

5.Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , 1073 гривні 60 копійок судового збору.

6.На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук