Провадження № 2-др/522/114/23
У Х В А Л А

16 серпня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участі секретаря судових засідань Кріцької Д.Є.,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2023 року у задволені позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

До суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою від 07 серпня 2023 року прийнято до розгляду заяву представника представника відповідача Букацела Тетяни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

14.08.2023 року до суду надійшов відзив на клопотання про компенсацію витрат на професійну правову (правничу) допомогу, оскільки в порушення ч. 8 ст. 141 ЦПК України представник відповідача зобов`язаний був після залучення всіх необхідних доказів подати заяву про відшкодування витрат на правову допомогу разом з додатками, які підтверджують отримання таких послуг. З матеріалів цивільної справи вбачається, що така заява не була подана, а отже у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

16.08.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідачки про розгляд заяви без участі відповідача та представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

25 липня 2023 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі 523 14080/21 у задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Представником відповідача, адвокатом Бойко Я.Р., після ухвалення рішення направлено поштою до Приморського районного суду м. Одеси клопотання про компенсацію витрат на професійну правову допомогу, згідно якого просить суд відшкодувати судові витрати, що складаються із витрат на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 5 000,00 грн., з них: 500,00 грн - правовий аналіз документів по справі; 500,00 грн - надання усних консультацій по справі; 500,00 грн - складення заяви про перегляд заочного рішення; 500 грн - складення відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. З ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона сулу попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Згідно п.4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Як вбачається із матеріалів справи, 13 липня 2023 року представник відповідача адвокат Бойко Яна Романівна направила до суду відзив на позовну заяву, однак у відзиві не був зазначений попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У положеннях Цивільного процесуального кодексу України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПЮ. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення статті 141 ЦПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Отже, наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обв`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Матеріалами справи підтверджується, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат представником відповідача у порядку, визначеному процесуальним законом подано не було.

З додаткової постанови Верховного Суду від 21 серпня 2019 року по справі № 922/2821/18 вбачається, що відмовляючи у задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції суд дійшов до наступного висновку:

«Судом касаційної інстанції установлено, і це підтверджується матеріалами справи, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат СТОВ «Лан» у порядку, визначеному процесуальнім законом, подано не було.

Також судом взято до уваги, що неповідомлення відповідачем іншого учасника справи (позивача) про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а також не направлення на його адресу документів на підтвердження відповідних вимог, позбавило позивача сповістити подати до суду клопотання про зменшення розміру таких витрат відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК».

У постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 922/67621 сформовано наступну правову позицію: «Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат».

Підсумовуючи вищевикладене, для відшкодування витрат на правову допомогу необхідно наступне:

1) Разом з першою заявою по суті спору подати заяву про попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат. Це може бути позовною заявою у випадку якщо її подає позивач або відзив на позовну заяву у випадку якщо її подає відповідач. Окрім того, відповідні вимоги повинні заявлятися в заявах по суті, які сторона надає до суду апеляційної та касаційної інстанції.

2) До закінчення судових дебатів (в разі розгляду в письмовому провадженні після залучення всіх необхідних доказів) подати заяву про відшкодування витрат на правову допомогу разом з додатками, які підтверджують отримання таких послуг. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Всі докази, які особа надає до суду, потрібно попередньо направити іншим учасникам справи, оскільки в інакшому випадку, суд відхилить ці докази та не відшкодує витрати на правничу допомогу (ч. 5 ст. 81 ЦІЇК України).

Таким чином, АТ «Ощадбанк» зазначає, що у зв`язку із тим, що представник відповідача після залучення всіх необхідних доказів по справі не подав заяву про відшкодування витрат на правову допомогу разом з додатками, які підтверджують отримання таких послуг, позивач був позбавлений можливості заявити клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Окрім того, в ч. 8 ст. 141 ЦПК України чітко передбачено, що представник відповідача зобов`язаний був після залучення всіх необхідних доказів подати заяву про відшкодування витрат на правову допомогу разом з додатками, які підтверджують отримання таких послуг.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що така заява не була подана, а отже у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 134, 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р. Д. Абухін

16.08.2023