Справа № 185/6498/23
Провадження № 2-з/185/21/23
16 травня 2023 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перекопського М.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву адвоката Яковлевої Тетяни Валентинівни, що діє від імені ОСОБА_1 , про забезпечення позову,
До суду надійшла зазначена вище заява про забезпечення позову, в якій заявник просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди №1,2,3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити органам державної реєстрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, реєструвати (перереєстровувати) право власності на вкане вище нерухоме майно.
Заява обґрунтована тим, що право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 та придбано за час перебування заявниці із вказаною особою у зареєстрованому шлюбі. Під час підготовки до подання до суду позовної заяви про поділ спільного майна подружжя заявниці стало відомо, що щодо вказаного нерухомого майна існує нотаріально посвідчений договір іпотеки, як виду забезпечення зобов`язання за договором позики з надання позики у розмірі 10 000 000,00 грн із строком виконання 20.05.2023. Вважаючи, що існує реальний ризик того, що відбудеться перехід права власності на вказане нерухоме майно до іпотекодержателя та бажаючи подати у подальшому позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, а також зважаючи на те, що незастосування заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання у подальшому судового рішення про поділ спільного майна подружжя, заявниця була вимушена звернутися до суду із вказаною заявою.
Дослідивши матеріали заяви, розглянувши заявлену вимогу та доводи заявниці, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.1,7 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Судом встановлено, що заявниця та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2005 року.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право власності на будівлі та споруди №1,2,3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 у розмірі частки "1" на підставі договору купівлі-продажу від 03 червня 2014 року.
Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, суд приходить до висновку, що вказане нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди №1,2,3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , було придбано за час перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі, а тому може мати статус спільного сумісного майна подружжя.
Окрім зазначеного, судом також встановлено, що зазначене нерухоме майно обтяжене іпотечним договором від 19.04.2023 року. Вказане підтверджується копією зазначеного договору, а також інформацією про державну реєстрацію іпотеки та обтяжень. Зі змісту договору іпотеки вбачається, що за договором позики ОСОБА_2 повинен повернути суму позики у розмірі 10 000 000 грн до 20 травня 2023 року.
З заяви вбачається, що заявниця планує звернутися до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, у тому числі і зазначеного нею нерухомого майна у вигляді будівлі та споруди №1,2,3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Частиною 1 ст.150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що незастосування заходів забезпечення у вказаній справі може істотно ускладнити ефективний захист прав заявниці та ускладнити у подальшому виконання судового рішення про поділ спільного майна подружжя, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч.4 ст.152, ч.13 ст.158 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.
Керуючись ст.149,150,152,153,158,260,353 ЦПК України, суд
Заявузаяву адвоката Яковлевої Тетяни Валентинівни, що діє від імені ОСОБА_1 , про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на: будівлі та споруди №1,2,3, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 03 червня 2014 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський