Справа № 946/2115/23
Провадження № 2/946/2157/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 3/16 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 3/16 частини земельної ділянки площею 0,0515 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - :01:039:0190.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що земельна ділянка передана у сумісну власність співвласників і частка померлої у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначена.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належало наступне майно:

- 3/16 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ) ріг АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.03.1977р., посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г. К. в реєстрі за №1-689, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №24-135 від 03.05.1977р.; свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.1990р., посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С. М. в реєстрі за №1-1001, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстрові книзі за №24-135 від 13.09.1990р.

- 3/16 частини земельної ділянки площею 0,515 гектарів, що розташована, за адресою: АДРЕСА_2 ) ріг АДРЕСА_3 , передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:039:0190.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 08.02.2023 року, повторно виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадковго реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 69336689 від 29.06.2022 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.06.1972 року, виданого Ізмаїльським міським бюро РАЦСу УРСР та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 22.12.1990 року, згідно якого ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Так, 29.06.2022 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. із заявою про відмову від прийняття спадщини на користь племінника померлої ОСОБА_1 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 29.06.2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.05.2022 року, встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 21.10.2004 року, РНОКПП НОМЕР_5 ) є рідним племінником по материнській лінії ОСОБА_3 (дівоче прізвище: ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

29.06.2022 року позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Частиною 2 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Враховуючи, що спадкодавцю ОСОБА_3 належали на 3/16 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , азгідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 142570278 від 24.10.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках належить земельна ділянка площею 0,0515 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - :01:039:0190, то суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 3/16 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 3/16 частини земельної ділянки площею 0,0515 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - :01:039:0190.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача за неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 21.10.2004 року, РНОКПП НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 06.02.2013 року, РНОКПП НОМЕР_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- 3/16 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

- 3/16 частини земельної ділянки площею 0,0515 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - :01:039:0190.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 травня 2023 року.

Суддя: О.О.Бурнусус