Дата документу 25.05.2023 Справа № 334/9879/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/9879/21 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1017/23 Бредіхін Ю.Ю.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенка Е.А.

Трофимової Д.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Концерну «Міські теплові мережі» - Кривик Аліни Володимирівни на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2023 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, посилаючись на те, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії призначеної для централізованого опалення, що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування через магістральні теплові мережі та внутрішньо домові розподільчі системи.

Відповідачі, в свою чергу, споживають вказані послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони.

Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачам в межах опалювального сезону, а послуга з централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) постійно, проте відповідачами не виконувався обов`язок по оплаті за надані комунальні послуги.

Зазначає, що Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.10.2013 року по 30.04.2021 року надавав послуги з централізованого опалення у житлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 21 156,49 грн.

Відповідачі в добровільному порядку заборгованість на сплачують.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Концерну «МТМ» заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 21 156,49 грн. та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2022 року позов задоволено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 лютого 2023 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2022 року у цій справі задоволено. Скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2022 року. Справу призначено до розгляду в спрощеному порядку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2023 року відмовлено у задоволені позову.

У апеляційній скарзі представник Концерну «Міські теплові мережі» - Кривик А.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Судом порушено право позивача надати пояснення та заперечення у справі. Безпідставно відмовлено у задоволені позову відносно ОСОБА_2 , оскільки останній ніяких заперечень та пояснень з приводу справи, його неналежності як відповідача не надавав. Не надано доказів щодо того на підставі чого було розділено особові рахунки, а також не доведено те, що за вказаним об`єктом надання послуг є чітке розмежування в користуванні між власниками/мешканцями площею квартири в межах своєї частки. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги та стягнути судові витрати по справі.

На зазначену апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 подала відзив за змістом якого повністю підтримує висновки суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що станом на січень 2023 року та на час звернення до суду заборгованості відповідача перед позивачем не існувало, що підтверджується актом взаємних розрахунків.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що Концерн «Міські теплові мережі» є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії для централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у житловий будинок у якому розташована квартира, у якій зареєстровані відповідачі.

Згідно із довідкою філії концерну «Міські теплові мережі» особовий рахунок № НОМЕР_1 споживачами послуг є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить декільком особам, які оформили особові рахунки на оплату та споживання комунальних послуг.

Відповідач ОСОБА_1 є співвласником 41/100 частини квартири, інші 59/100 частин квартири належить ОСОБА_5 .

Фактично на відповідача ОСОБА_1 оформлено особовий рахунок № НОМЕР_2 , а особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_5 .

Згідно із актом звірки взаємних розрахунків №94978270 станом на січень 2023 року у ОСОБА_1 немає заборгованості перед позивачем, і такої заборгованості не було й на момент звернення позивача із позовом до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У частині першій статті 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 вказаного Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов задоволення не підлягає, оскільки відсутній предмет спору.

Посилання у апеляційній скарзі на необґрунтовані висновки суду першої інстанції є безпідставними, оскільки зазначений вище акт взаєморозрахунків наданий позивачем та не спростований доводами апеляційної скарги.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Концерну «Міські теплові мережі» - Кривик Аліни Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 25 травня 2023 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: Е.А. Онищенко

Д.А. Трофимова