_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1031/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Тіщенко О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної події, суд

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної події, якою позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 22800 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., витрати за проведення експертизи в розмірі 4000 грн., судовий збір у розмірі 1984,80 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн., всього на загальну суму 46784,80 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022 року вказану справу передано судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 17.01.2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

31.01.2023 року представником позивача надано клопотання про відкриття провадження по справі та докази сплати судового збору на виконання ухвали суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 02.02.2023 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

До судового засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевченко М.В. до судового засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності позивача та представника, крім того долучив до заяви докази на підтвердження правничої допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, належним чином неодноразово повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , проте повістки повертались з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду невідомі, відповідач своїми процесуальними правами не скористався, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, правом на подання відзиву не скористався, доводи позову не спростовано.

Суд вважає докази, які є в матеріалах справи повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності відповідача, належним чином повідомленого у порядку ч.8 ст.128, ст.131 ЦПК України

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 01.10.2022 року о 14.10 год. навпроти будинку № 80 по вул. Ак.Корольова в м.Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 , який керував належним йому автомобілем Mitsubishi Lancer, державний знак НОМЕР_1 ( номерний знак автомобіля 20.10.2022 року був змінений на НОМЕР_2 в зв`язку зі зміною місця реєстрації позивача) та ОСОБА_2 , який рухався керуючи велосипедом.

В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При прибутті поліції був складений протокол про адміністративне порушення серії ААД№ 358395 відносно позивача про те, що він не дотримався вимог п.10.2 правил дорожнього руху та повинен бути притягнутим до відповідальності передбаченої ст.124 КпАП України.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 09.11.2022 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова Київського районного суду м.Одест від 09.11.2022 року набрала законної сили 22.11.2022 року.

Із мотивувальній частині вказаної постанови вбачається, що в письмових поясненнях ОСОБА_2 було зазначено, що він 01.10.2022 року близько 14.10 год. керуючи велосипедом, рухався по вул..Ак.Корольова в м.Одесі в напрямку пр.Ак.Глушко на жовтий сигнал світлофору. Коли загорівся червоний сигнал світлофору він намагався зупинитися, але не встиг і зіткнувся з автомобілем Mitsubishi Lancer, державний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, судом звернуто увагу, що висновок про невинуватість водія ОСОБА_1 повністю узгоджується із правовою позицією судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у постанові від 20.11.2014 року, згідно якої водієві не може бути поставлено за провину те, що він не зміг уникнути зіткнення з іншим транспортним засобом, водій якого грубо порушив правила дорожнього руху.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до положень Правил дорожнього руху України велосипед це транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому. Велосипедист це особа, яка керує велосипедом.

Положеннями п.6.7 ПДР визначено, що велосипедисти повинні виконувати вимоги цих Правил, що стосуються водіїв або пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Відповідно до положень п.п.»г» п.8.7.3 ПДР жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пунктом 8.10 ПДР визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12, дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Таким чином, відповідачем, який керував велосипедом, не було дотримано вимог ПДР, в результаті чого ним було завдано майнову шкоду автомобілю позивача.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 28.10.2016 року автомобіль Mitsubishi Lancer, державний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить позивачу ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Згідно з вимогами ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Фактично факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір знайшов свого підтвердження належними доказами, які є в матеріалах справи, з огляду на наступне.

03.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до судового експерта Крутих Є.О. про проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження, пошкодженого в ДТП автомобіля Mitsubishi Lancer, державний знак НОМЕР_1 для визначення вартості матеріального збитку та відновлювального ремонту/а.с.13/.

Висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, державний знак НОМЕР_1 за № 85-22 від 13.10.2022 року, складеним на замовлення позивача, судовим експертом Крутих Є.О., вартість матеріального збитку автомобіля, пошкодженого в ДТП, яка сталася 01.10.2022 року, становить 26621,19 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 47665,93 грн./а.с.13-19/

Пунктом 2.4 Методики визначено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування транспортним засобом (втрати товарної вартості).

Згідно з п. 8.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції та Фонду держмайна від 24.11.2003р. № 142/5/2092 (далі - Методика), калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ.

За правилами п. 5.5. Методики під час технічного огляду колісного транспортного засобу експерт повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Як роз`яснено у Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997р., при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні дослідження; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертного дослідження; обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» судові експерти мають право проводити на договірних засадах експертні дослідження з питань, що становлять інтерес для юридичних і фізичних осіб.

Згідно з п. 1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 р. №53/5, за дорученням юридичних і фізичних осіб виконуються експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи. Результати експертних досліджень викладаються у письмових висновках експертних досліджень згідно з чинним законодавством України.

Судом було встановлено, що дослідження проведено судовим експертом Крутих Є.О., який має вищу технічну освіту, кваліфікацію інженера транспортних технологій, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю «визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», свідоцтво № 1036 від 28.09.2012 року, стаж експертної роботи з 2005 року, строк дії свідоцтва до 17.06.2023 року./а.с.13/.

Експертний (технічний) огляд пошкодженого КТЗ внаслідок ДТП від 01.10.2022 року, проводився 06.10.2022 року, у світлий час доби за адресою: вул.Тираспольське шосе,16 СТО. Огляд проводився в присутності власника досліджуваного ТЗ, другий учасник ДТП був відсутній, КТЗ представлений до експертного огляду у незміненому стані після ДТП.

Судом не встановлено обставин недотримання вимог закону судовим експертом Крутих Є.О. при складанні висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 85-22 від 13.10.2022 року або обставин, які виключають його участь у проведенні дослідження.

Представник позивача у судовому засіданні зазначає, що в результаті пошкодження автомобіля з вини відповідача позивач змушений був звернутись до станції технічного обслуговування автомобіля та сплачувати грошові кошти для усунення механічних пошкоджень.

В матеріалах справи є Акт виконаних робіт від 19.10.2022 року по автомобілю Mitsubishi Lancer, державний знак НОМЕР_1 , який було видано ФОП « ОСОБА_4 », з якого вбачається, що загальна вартість відновлювальних робіт по вказаному автомобілю складає 22800 грн. Також, надано банківський чек про сплату вартості робіт від 19.10.2022 року відповідно до вказаного акту, фіскальний чек про сплату вартості робіт від 19.10.2022 року на ім`я ФОП « ОСОБА_4 » за ремонт автомобіля/а.с.10-12/

На підставі викладеного, суд з метою визначення вартості матеріального збитку бере до уваги саме цей Акт виконаних робіт від 19.10.2022 року щодо загальної вартості відновлювальних робіт по вказаному автомобілю, що складає 22800 грн.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 72 ЦПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Відповідно до ст.83 діючого ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За приписами ст.ст.77,78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України.

З урахуванням вищевказаних вимог процесуального закону, установлених судом обставин справи, з огляду на те, що він одержаний у порядку, встановленим законом, суд вважає наданий позивачем висновок судового експерта та Акт виконаних робіт від 19.10.2022 року належним, допустимим і достатнім письмовим доказом, яким позивач обґрунтовує розмір заподіяної шкоди його майну.

З урахуванням того, що матеріалами справи підтверджений безпосередній причинний зв`язок між винними діями особи, які стали причиною ДТП і наслідками дії джерела підвищеної небезпеки, беручи до уваги всі докази, що є у справі в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для відшкодування шкоди в розмірі 22800 грн.

Відносно вимог позову про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 тисяч гривень, то суд вважає вказаний розмір шкоди завищеним та не доведеним у даному розмірі у судовому засіданні.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідного до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Із позову вбачається, що внаслідок ДТП позивачу було завдано моральну шкоду, спричинену душевними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті, звернення до різних органів з метою поновлення свого порушеного права та пошкодженого автомобіля, однак суму моральної шкоди суд зменшує до 4000 грн.

Відповідно ст.ст.133,141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1984,80 грн., витрат на послугу експерта в розмірі 4000 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн., про що було надано Акт про розрахунок за договором про надання правової допомоги від 08.11.2022 року.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1187,1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 133,141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної події задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , матеріальну шкоду в розмірі 22800 грн./двадцять дві тисячі вісімсот гривень/, моральну шкоду в розмірі 4000 /чотири тисячі/ грн., судові витрати у розмірі 1984,80 /одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 копійок/, витрати на оплату послуг експерта в розмірі 4000 /чотири тисячі/ грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 /вісім тисяч/ грн., а всього на загальну суму 40784,80 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.06.2023 року.

Суддя Гниличенко М. В.