У Х В А Л А

"17" квітня 2023 р. Справа № 596/582/23

Провадження № 2/596/211/2023

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 від імені якого діє представника позивача адвокат Авдєєнко Владислава Валерійовича до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

11.04.2023 року через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Авдєєнко В.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області , Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про стягнення середнього заробітку. Просить стягнути з КНП "Гусятинська комунальна лікарня" Гусятинської селищної ради на користь ОСОБА_1 71406,95 гривень середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнути з Гусятинської селищної ради на користь ОСОБА_1 45327,89 гривень середньомісячного заробітку за зас затримки поновлення позивача на роботі на виконання рішення Чортківського районного суду від 21.12.22.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 року справу № 596/582/23 розподілено для розгляду судді Лисюк І.О.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України).

Перевіривши позовну заяву та додані матеріали, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно приписів п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Така ж норма міститься у ст. 83 ЦПК України, зокрема, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Як встановлено, в порушення цих приписів Кодексу, стороною позивача не надано доказів, на які вони посилаються, обґрунтовуючи позовні вимоги, а саме: рішення Чортківського районного суду від 21.12.2022 року в справі №596/643/22, додаткове рішення Чортківського районного суду від 21.12.2022 року в справі №596/643/22, постанова Тернопільського апеляційного суду від 30.03.2023 року в справі №596/643/22, постанова Тернопільського апеляційного суду від 16.10.2020 року в справі №596/1219/18. Також стороною позивача не зазначено, що ці докази не можуть бути подані разом з позовною заявою.

В тексті позовної заяви міститься посилання на Єдиний державний реєстр судових рішень. При переході за посиланнями в загальному режимі рішення суду не містить усіх реквізитів, зокрема, найменування сторін судового процесу.

Письмовими доказами, згідно з ч.1 ст.95 ЦПК України, є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Положеннями ч. 2 ст. 95 ЦПК України унормовано, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

В силу приписів ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копія документа документ, що відтворює інформацію іншого документа і всі його зовнішні ознаки и їх частину.

З врахуванням наведеного, стороні позивача слід долучити належним чином завірені копії доказів чи зазначити причини з яких ці докази не можуть бути подані разом з позовною заявою.

Таким чином, оскільки позовна заява містить ряд недоліків, то суддя відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом із тим, суд роз`яснює, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 від імені якого діє представник позивача адвокат Авдєєнко Владислава Валерійовича до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, Комунального некомерційного підприємства «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради про стягнення середнього заробітку, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення вказаних в ухвалі суду недоліків, у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК