Справа № 700/158/23
Провадження № 2/700/73/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Вдовиченко В.О.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №700/158/23, провадження №2/700/73/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що з 27.09.2008 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 02.08.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З 2012 року ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей, крім того, відповідач не піклується про їх фізичний, духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Діти не отримують від батька жодного подарунку, жодної іграшки. Батько не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Він не бачиться з дітьми, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до їх потреб, вподобань і захоплень. ОСОБА_2 не проявляє цікавості до навчання своїх дочок.

З огляду на вищевикладене просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати понесені у зв`язку з розглядом справи.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні спочатку визнавав позовні вимоги не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, але дізнавшись, що позбавлення батьківських прав не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дітей, змінив свою позицію, заперечив проти задоволення позову з огляду на те, що позивач чинила йому перешкоди у спілкуванні з дітьми.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їх участі.

Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши та перевіривши письмові докази справи, встановивши юридичні факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно 23.03.2012 року та серії НОМЕР_2 виданого 26.01.2012 року.

Згідно з рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 02.08.2011 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 28.07.2022 року встановлено, що ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Згідно з довідками КОЗ «Бужанський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Бужанської сільської ради Лисянського району Черкаської області №69 та №70 від 16.08.2022 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відвідують заняття школи. Діти завжди охайні, доглянуті. Мати дітей, ОСОБА_1 , спілкується з педагогами, які навчають дітей, цікавиться шкільним життям дітей, регулярно відвідує батьківські збори. Батько - ОСОБА_2 , контакту зі школою, де навчаються діти не підтримує, з вчителями не спілкується.

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.08.2022 року вбачаться, що станом на 30.08.2022 року заборгованість по сплаті аліментів складає 217496, 64 грн. Фактично за період з 2016 року по 2022 рік відповідач сплатив аліментів на суму 2652,05 грн.

Вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 09.05.2022 року, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначено йому покарання 120 годин громадських робіт.

23.11.2022 р. ОСОБА_2 звернувся до виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області із заявою, згідно якої він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовного його дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки він не виконує батьківських обов`язків щодо дітей.

Рішенням виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області №117 від 21.12.2022 р. затверджено висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Бужанської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до дочок - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 цього ж Кодексу право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час розгляду справи достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків із виховання неповнолітніх дочок: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не проявляє батьківської турботи, не цікавиться станом здоров`я та шкільним життям, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, має заборгованість по сплаті аліментів.

Зазначені факти, суд розцінює як умисне ухилення відповідачем від виховання дітей та свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Суд вважає недоведеними належними і допустимими доказами твердження відповідача про те, що позивач чинила йому перешкоди у спілкуванні з дітьми. Протягом останніх 10 років відповідач не звертався до уповноважених органів зі скаргами щодо порушення його батьківських прав, відтак суд приходить до висновку, що такі твердження є голослівними.

Факт ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачем в судовому засіданні підтверджений дослідженими письмовими доказами, доданими позивачем до позовної заяви. Суд також враховує висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Бужанської сільської ради, відповідно до якого відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дітей.

Зважаючи на те, що відповідач не дбає про фізичний розвиток і здоров`я дітей, не виконує батьківський обов`язок щодо виховання та матеріального утримання своїх дітей, захисту їх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати у сумі 3573 грн.60 коп., які складаються із судового збору в розмірі 1073 грн.60 коп. (квитанція №0.0..1 від 11.02.2023 року) та витрат на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера від 20.01.2023 року)

Керуючись ст.ст.143, 150, 164-166 СК України, 3, 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 258, 259, 260-265, 269, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3573,60 грн. (три тисячі п`ятсот сімдесят три гривні 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.08.2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат: Вдовиченко Валентина Олександрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХМ №000178 видане 05.09.2018 року, місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, , місце знаходження: вул.Центральна, 19 с.Бужанка Звенигородського району Черкаської області.

Суддя Н. В. Бесараб