справа 566/168/23
провадження 2/566/115/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Лободзінського А.С.,

при секретарі судових засідань Драган Л.М.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Панчини П.Є.,

провівши підготовче судове засідання у залі суду смт. Млинів Рівненської області з розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним спадкового договору щодо відчуження житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій в інтересах ОСОБА_2 просив визнати недійсним спадковий договір № 4047 від 16 жовтня 2009 року про відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви через невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст.42, 59,60; ч.3 ст.175 ЦПК України. Зокрема:

- не підтверджено повноважень ОСОБА_1 на звернення з позовом в інтересах ОСОБА_2 ;

- не наведено фактичних обставин та правового обгрунтування, які б вказували на недійсність спадкового договору, а також правових підстав його недійсності. Також, не наведено доказів, які б підтверджували такі обставини і підстави.

19 квітня 2023 року ОСОБА_1 подав виправлену позовну заяву на усунення недоліків, визначених в ухвалі суду від 03 квітня 2023 року. Проте, такою позовною заявою ( виправленою) в повному обсязі не усунуто виявлених неділків.

Так, звертаючись з позовом до суду в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 посилався на положення ч.2 ст.172 СК України.

Однак, в даному випадку, положення цієї норми не підлягають застосуванню, як з огляду на процесуальне законодавство, яким унормовано розгляд і вирішення цивільних спорів, так і з огляду на фактичні обставини, з якими пов"язано подання цього позову.

Так, відповідно до ч.ч.3,4 ст.131-2 Конституції України, які набрали чинності після введення в дію Сімейного Кодексу України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Отже, норми Сімейного Кодексу України, які суперечать вказаній конституційній нормі, яка у свою чергу має вищу юридичну силу, не підлягають застосуванню. Відтак, за відсутності встановленого опікунства, чи піклування, позбавляються можливості процесуального представництва в суді:

- батьки щодо повнолітніх непрацездатних дітей ( ч.3 ст.154 СК України);

-повнолітні діти щодо непрацездатних, немічних батьків ( ч.2 ст.172 СК України);

- дід, баба щодо непрацездатних онуків ( ч.2 ст.258 СК України)

- брат, сестра, мачуха та вітчим щодо непрацездатних братів, сестер, пасинка, падчерки ( ч.2 ст.262 СК України).

ОСОБА_1 не є представником згідно ст. 60 ЦПК України, або законним представником повнолітнього ОСОБА_2 в розумінні ст. ст.59 ЦПК України, оскільки не подав до суду документів, які б підтверджували такий його процесуальний статус.

Також суд враховує, що як зі змісту позовної заяви, так і з пояснень в судовому засіданні самого ОСОБА_1 , а також представника відповідача ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 , в інтересах якого подано позов, хворіє, є особою з інвалідністю другої групи, страждає на розлади психіки, у зв"язку з чим, потребує сторонньої опіки. Водночас, будь-яких відомостей про особу самого ОСОБА_2 , а також доказів про те, що він є особою з інвалідністью, до позову не додано.

При цьому суд відмічає, що у випадку коли повнолітня особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, або яка за станом здоров`я не можє самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, то для захисту майнових і немайнових прав та інтересів цієї особи, передбачена спеціальна процедура, яка охоплює застосування інститутів визнання таких осіб недієздатними, обмежено дієздатними, встановлення над ними опіки, піклування і, відповідно, здійснення своїх повноважень опікунами, піклувальниками. Відтак, за обставин, коли наявні обставини для застосування інститутів опіки та піклування, то захист майнових, немайнових прав та інтересів таких осіб, не може підмінятись звичайним процесуальним представництвом.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що повноваження ОСОБА_1 на подання позову в інтересах ОСОБА_2 є непідтвердженими, а тому, наявні підстави, які передбачені п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України для залишення позову без розгляду.

Крім цього, не усунуто й інші неділіки позовної заяви, зокрема, не конретизовано фактичних обставин та правового обгрунтування позову. Не зазначено у чому полягає недійсність спадкового договору, які правові підстави його недійсності та не сформульовано позовної вимоги, яка б відповідала передбаченим ст.16 ЦК України способам захисту порушеного цивільного права саме для ОСОБА_2 , який не є стороною спадкового договору.

Відтак, також вбачаються підстави, передбачені п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України для залишення позову без розгляду.

Оскільки неділки позовної заяви всупереч вимогам ухвали суду від 03 квітня 2023 року не усунуто, то відповідно до п.1, п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним спадкового договору щодо відчуження житлового будинку слід залишити без розгляду.

На підставі вище наведеного, керуючись ст. 257 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним спадкового договору щодо відчуження житлового будинку - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення виготовлено 16 травня 2023 року.

Суддя: