Справа № 675/1454/22
Провадження № 2/752/2830/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

21 березня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно,-

в с т а н о в и в:

у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно.

Позивач просив зобов`язати ОСОБА_2 повернути йому безпідставно набуте майно - грошові кошти в розмірі 2 500,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 16.06.2022 року становило 89 000,00 грн.

На мотивування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 11.06.2022 року він та відповідач усно домовилися про придбання та привезення із-за кордону ОСОБА_2 для ОСОБА_1 автомобіля.

На виконання вказаної домовленості, позивач 16.06.2022 року нотаріально посвідчив довіреність на ім`я ОСОБА_2 на представництво його в установах, підприємства та організаціях з питань, пов`язаних із вчиненням правочинів щодо експлуатації, продажу, обміну, тощо транспортного засобу.

Крім того, згідно з домовленістю, ОСОБА_1 здійснено переказ коштів відповідачу в сумі 89 000,00 грн (еквівалент 2 500,00 доларів США згідно з офіційним курсом НБУ), в яку входила вартість автомобіля (1 900,00 доларів США), та 600,00 доларів витрати за надані послуги з придбання транспортного засобу.

Однак, відповідач на цей час автомобіль не передав і отриманих коштів не повернув, а, починаючи з 27.06.2022 року, взагалі перестав виходити на зв`язок.

У зв`язку з викладеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.09.2022 року вказану справу передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Голосіївського районного суду міста Києва (а.с. 34).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 20.01.2023 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Призначено судовий розгляд на 21.03.2023 року (а.с. 41-42, 109).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач відзив на позов не подав.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 16.06.2022 року приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю.П. посвідчено довіреність (зареєстрована в реєстрі № 1003), якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 представляти його інтереси в усіх державних установах, громадських та інших підприємствах, установах, організаціях, страхових компаніях з питань, пов`язаних із придбанням (в тому числі за межами України), розмитнення, реєстрацією, перереєстрацією на його ім`я транспортного засобу будь-якої марки з правом отримання документа про реєстрацію транспортного засобу, сертифіката відповідності, номерних знаків.

Згідно з квитанціями про поповнення картки, отримувачем в яких вказано ОСОБА_2 , позивач здійснив платежі на суму 29 200,00 грн. та двічі по 29 900,00 грн., а всього на суму 89 000,00 грн. (а.с. 94, 95, 96).

Проте, автомобіль відповідач ОСОБА_1 не передав та отримані кошти в розмірі 89 000,00 грн. не повернув позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

За загальними положенням даних статей для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність хоча б двох умов: перше збільшення або збереження майна однією стороною (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого); друге відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення або збагачення за підставою, яка згодом відпала (наприклад, заповіт, за яким спадкоємці отримали майно та майнові права, визнаний судом недійсним). Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Отже, однією з підстав для застосування даної статті ЦК України є те, що набуття майна відбувається за відсутністю правової підстави для такого набуття.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість і, доведеність позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_2 повернути позивачу безпідставно набуте майно - грошові кошти, однак, враховуючи той факт, що докази того, що ОСОБА_1 передалася відповідачу саме іноземна валюта відсутні, тому з урахуванням положень ст. 1213 ЦК України, за змістом якої поверненню підлягає саме та індивідуально визначена річ, яку набув або зберіг набувач, або така ж кількість родових речей тієї ж якості, підлягають поверненню позивачу 89 000,00 грн, які й були ним переказані відповідачу шляхом поповнення банківської картки.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги. Доказів на підтвердження зворотного в розпорядження суду не надано.

За викладених обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. (а.с. 1) підлягають відшкодуванню відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 13, 76-81, 89, 141, 274-279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 безпідставно набуте майно - грошові кошти в розмірі 89 000,00 грн (вісімдесят дев`ять тисяч гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) на відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко