Справа № 569/3511/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Євсович І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну способу стягнення аліментів

В засіданні приймали участь:

позивач: ОСОБА_1 ;

представник позивача: ОСОБА_3 ;

представник відповідача: ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2013 року у справі №569/7994/13-ц, на її користь на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та визнати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2013 у справі №569/7994/13-ц таким що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням суду з відповідача стягуються щомісячно аліменти на утримання сина, у розмірі 659, 20 грн. Відповідач добровільно надавати допомогу більше, як призначено судом на дитину не бажає. Визначений розмір аліментів не відповідає вимогам сьогодення та інтересам дитини, тобто не є достатнім для забезпечення належного утримання та виховання дитини.

Ухвалою суду від 17.03.2023 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.04.2023.

18.04.2023 розгляд справи було відкладено на 17.05.2023.

25.04.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач вважає заявлені вимоги безпідставними, оскільки ст.71 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру передбаченого СК України, відповідно стягувані аліменти становлять не менше половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що йому призначено допомогу на догляд за проживання з особою з інвалідністю першої групи внаслідок психічного розладу за батьком, ОСОБА_6 у розмірі 2 589, 00 грн. Зазначає, що матеріальне становище його не покращилося. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач та її представник у судовому засіданні 17 травня 2023 року підтримали позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні 17 травня 2023 року представник відповідача заперечив щодо задоволення позову з мотивів, викладених у відзиві.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши обставини у справі, судом встановлено таке.

Сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , повторно виданого 19 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис 1354.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2013 року у справі №569/7994/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 659, 20 грн щомісячно, починаючи з 24.04.2013 до повноліття дитини.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд зазначає, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - зміна способу стягуваних аліментів на користь дитини, як одержувача аліментів, є безумовним і ґрунтується на вимогах закону саме в інтересах цієї дитини.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184,192 СК України.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1-2 статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік, у 2023 році встановлено такі розміри прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2023 року у розмірі 2833 грн., тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом враховується, що встановлений розмір аліментів, зважаючи на збільшення витрат на утримання сина, зростання цін на всі групи товарів для дітей є недостатнім і не забезпечує право дитини на належний рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. При цьому позивач як одержувач аліментів має право змінити спосіб їх стягнення, визначивши його у частці від доходу відповідача.

Відповідач визнав наявність підстав для збільшення розміру аліментів на утримання сина, фактично погодившись з тим, що встановлений розмір аліментів є недостатнім для його належного утримання, що зокрема стверджується квитанціями №34, №44, №45 від 20 квітня 2023 року, №28, №29 від 09 травня 2023 року, згідно яких відповідачем було сплачено аліменти на користь сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Твердження представника відповідача про те, що на утриманні відповідача знаходиться непрацездатний батько, з очевидністю свідчить про наявність у нього достатнього доходу та матеріальну спроможність нести витрати на утримання сина у визначеному судом розмірі. Матеріальна спроможність відповідача також стверджується відповідними квитанціями про сплату аліментів, згідно яких ОСОБА_2 за період з квітня по травень 2023 року було сплачено на користь позивача аліменти на утримання сина на загальну суму 5 800, 00 грн.

Стосовно доводів представника відповідача про погіршення матеріального стану ОСОБА_2 суд зазначає, що відповідачем не надано жодних достатніх та допустимих доказів щодо свого середньомісячного доходу та джерел цього доходу, а відтак він не довів неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем.

Суд також звертає увагу, що положенням Цивільного процесуального кодексу України визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на одну дитину.

З врахуванням наведених вище правових норм та заявлених позивачем вимог, заперечень відповідача, наданих суду доказів, суд дійшов висновку про необхідність зміни способу стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2013 року у справі №569/7994/13-ц, на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також інтересів і становища, як відповідача так і позивача.

Враховуючи викладене, позовна вимога ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів підлягає до задоволення судом.

При цьому суд вказує, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Щодо позовної вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа виданого на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2013 у справі №569/7994/13-ц, суд зазначає таке.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відтак, за змістом вказаної норми, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, порядок розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачений спеціальним розділом ЦПК України, зокрема Розділ VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відтак, вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2013 у справі №569/7994/13-ц не підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

З огляду на викладене вище, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2013 року у справі №569/7994/13-ц, на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складене та підписане 18.05.2023.

Суддя Левчук О. В.