Справа № 585/790/23
Номер провадження 2-о/585/35/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.

з участю секретаря судового засідання - Ковган О. В.,

Справа № 585/790/23, провадження № 2-о/585/35/23

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби в Сумській області, Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

розглянув в порядку окремого провадження заяву про встановлення юридичного факту.

Представник заявника - Підопригора Оксана Петрівна, яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 27 жовтня 2022 року, Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ № 1034294 від 20 лютого 2023 року.

Представники заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби в Сумській області: Чхун Сергій Анатолійович, який діє на підставі Довіреності № 2 від 02 січня 2023 року та Балюра Людмила Юріївна, яка діє на підставі Довіреності № 17 від 02 січня 2023 року.

Представник заінтересованої особи - Роменського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Оксюта Людмила Миколаївна.

Стислий виклад позицій учасників справи:

ОСОБА_1 , представником якої є адвокат Підопригора О. П., звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

В обґрунтування заяви представник заявника посилається на те, що ОСОБА_1 є гр. Російської Федерації, але постійно проживає в м. Ромни Сумської області з лютого 2016 року. 15 лютого 2016 року вона отримала Посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 , орган, що видав 5901. У зв`язку з тим, що Посвідка на постійне проживання підлягає обміну з досягненням іноземцем 25-річного віку, з цією метою ОСОБА_1 у 2022 році звернулася до Роменського відділу ДМС України із відповідним пакетом документів. При перевірці поданих документів, Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області 21 жовтня 2022 року було прийнято рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання № НОМЕР_2 на підставі того, що дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію (підпункт 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 321). Як було додатково роз`яснено працівниками Роменського відділу ДМС України, при перевірці документів для обміну Посвідки на постійне проживання, перевірялися також раніше подані документи при первинному оформленні Посвідки, на наявність дозволу на імміграцію. Для підтвердження законності дозволу на імміграцію, ОСОБА_1 було подано свідоцтво про народженні її матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Ромни Сумської області. Але при перевірці поданого документу органами ДМС Сумської області в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, було встановлено, що відомості про місце народження ОСОБА_2 в Реєстрі відсутні. В актовому записі про народження ОСОБА_2 відсутні відомості про місце її народження. Зазначена інформація підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 сформованим 19.11.2015 року, наданим відділом ДРАЦС по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області. Внести зміни до актового запису немає можливості, тому виникла необхідність у підтвердженні факту постійного проживання ОСОБА_2 до 24.08.1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України". Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, так як надасть їй право на обмін Посвідки на постійне проживання в Україні.

Від Управління Державної міграційної служби України в Сумській області надійшли письмові пояснення у справі, згідно яких невідповідність інформації про місце народження, що відображена у документі про народження ОСОБА_2 НОМЕР_3 , виданим Роменським міськбюро ЗАГС 01.12.1964 року та інформації, що міститься у витягу № 9 від 19.11.2015 року, сформованому відділом ДРАЦС Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області має суттєвий вплив на права заявниці ОСОБА_1 на імміграцію в Україну. Усунення розбіжностей в документах заявниці, поданих до органів ДМС для отримання дозволу на імміграцію в Україну та обміну посвідки на постійне проживання в Україні та документів її матері дозволяє повторно звернутися до територіального підрозділу ДМС за місцем проживання. Таке усунення розбіжностей можливе за прийняття судом рішення про встановлення факту народження ОСОБА_2 - матері заявниці у м. Ромни Сумської області. Тим паче, що органом, який сформував актовий запис про народження ОСОБА_2 і видав 01.12.1994 року свідоцтво про її народження НОМЕР_3 є Роменське бюро ЗАГС, а органом, який вніс відомості до ДРАЦС є відділ ДРАЦС Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області.

Згідно п. 1 Постанови КМУ № 1232 від 01.11.2022 р. установлено, що у період воєнного стану та протягом 30 календарних днів з дня його припинення або скасування надання територіальними органами/територіальними підрозділами Державної міграційної служби адміністративних послуг громадянами Російської Федерації здійснюється з урахуванням таких особливостей: розгляд заяв про оформлення дозволу на імміграцію, оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених) та обмін посвідок на постійне чи тимчасове проживання, поданих до набрання чинності цією постановою, зупиняється до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором; у разі звернення громадянина Російської Федерації із заявою про оформлення дозволу на імміграцію, продовження строку перебування, оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених) та обмін посвідок на постійне чи тимчасове проживання територіальний орган/територіальний підрозділ Державної міграційної служби інформує про відмову в прийнятті документів до набрання чинності законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державною-агресором. Пунктом 2 Постанови КМУ № 1232 від 01.11.2022 р. визначено, що обмеження у п. 1 цієї постанови не поширюється на осіб, що мають вказані підстави для оформлення дозволу на імміграцію та посвідки на постійне місце проживання, передбачені пунктами 4,6 та 9 ч. 2 та пунктами 1,2 та 4 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію». Отже, заявниця, як особа, що отримала дозвіл на імміграцію за територіальним походженням має законні підстави для обміну посвідки на постійне проживання.

ОСОБА_1 просить встановити факт постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року своєї матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Родинні стосунки з ОСОБА_2 підтверджує свідоцтвом про народження, виданим повторно органом управління запису актів громадянського стану республіки тива (агенства) в м. Кизил російської федерації, де її матір`ю значиться ОСОБА_2 . Для підтвердження заявлених вимог до заяви додається: копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 та копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126,133,135 СК України про народження ОСОБА_2 , я кому відсутній запис про місце народження; копія свідоцтва про восьмирічну освіту ОСОБА_2 від 10.06.1983 року; копія атестату про середню освіту ОСОБА_2 від 21.06.1983 року; копія по квартирної карточки ЖЕК № 2 м. Ромни Сумської області по квартирі АДРЕСА_1 , у якій зазначено проживання ОСОБА_2 у цій квартирі разом з батьком ОСОБА_3 та сестрою ОСОБА_2 з 02.12.1986 р. по 13.04.1988 р.

Крім того, Управлінню відомо, що на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 01.12.1964 року по досягненні 16-річного віку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала паспорт зразка колишнього НОМЕР_4 , виданий Роменським РВВС, про що свідчить копія зави про видачу паспорта (форма 1), яка зберігається у від цифрованому вигляді у Єдиному державному демографічному реєстрі, у якій місцем народження значиться м. Ромни Сумської області та значиться відмітка кизилського РВВС тувинської рср від 12.01.1994 року про втрату цього паспорта.

Інших документів, які б підтверджували факт постійного проживання або народження на території України (м. Ромни Сумської області) матері заявниці - ОСОБА_2 на території України до 24 серпня 1991 року до заяви не додано. Відсутні відомості з можливих місць роботи матері заявниці за цей період, інформація про обставини можливого виїзду на постійне місце проживання з України. Тому вважають, що для підтвердження юридичного факту постійного проживання матері заявниці на території України до 24 серпня 1991 року документів не достатньо (а.с. 36 зв.-39).

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали заяву, посилаючи на викладені в ній обставини. Додатково ОСОБА_1 пояснила, що її мама ОСОБА_2 до 1991 року офіційно працювала в м. Ромни на взуттєвій фабриці та на пивзаводі. Вона народилася у серпні 1991 року на території Росії. Її батько працював в Україні, а потім сім`я заявниці виїхала в Росію. Бабуся по лінії батька проживала в Україні і була громадянкою України.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Балюра Л.Ю. проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на обставини, викладені в письмових поясненнях.

Представник заінтересованої особи Роменського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - Оксюта Л. М. проти задоволення заяви не заперечувала. Пояснила, що відділ ДРАЦС не може прийняти заяву на внесення доповнень до Актового запису про народження ОСОБА_5 , оскільки у заявниці недійсна посвідка на проживання в Україні і немає свідоцтва про смерть матері. ОСОБА_2 померла на території окупованого Криму і витребувати документи (оригінали) неможливо. ОСОБА_2 сама повинна була звернутися в ДРАЦС для внесення змін, але померла. В Акті не вказане місце народження і по-батькові ОСОБА_5 , оскільки десь 10-12 років тому була передбачена саме така форма. А у свідоцтвах про народження, які видавали на руки батькам дитини, вказували місце народження та по-батькові. Тобто, в даному випадку слід було б внести доповнення в актовий запис про народження ОСОБА_2 , але потрібно, щоб людина сама звернулася з відповідною заявою про внесення змін і доповнень. У заявниці вийшло «замкнуте коло», бо сама ОСОБА_2 померла, а у ОСОБА_1 недійсна посвідка на проживання в Україні і без внесення доповнень в актовий запис про народження ОСОБА_2 , заявниця не може отримати посвідку на постійне проживання в Україні.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

22 лютого 2023 року постановлено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено розгляд справи. Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду надіслано учасникам справи (а.с.22).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Російська Федерація, видано повідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 . Місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Довідку про присвоєння РНОКПП з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_5 , видано на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Згідно Витягу з реєстру територіальної громади від 08.10.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 24.02.2016 року (а.с.8).

Паспорт громадянки Російської Федерації № НОМЕР_6 виданий на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11-12).

У свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_7 , її батьками вказані (російською мовою): « ОСОБА_8 (русский)», « ОСОБА_2 (украинка)» (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого російською мовою, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Ромни Сумської області. Батьки: ОСОБА_3 (українець), ОСОБА_9 (українка) (а.с.14).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 135 Сімейного кодексу України № 9 від 19 листопада 2015 року, ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відомості про батька: ОСОБА_3 (українець). Відомості про матір: ОСОБА_9 (українка). Місце народження ОСОБА_2 не зазначено (а.с.15).

Зі свідоцтва про восьмирічну освіту серії НОМЕР_9 , виданого Середньою школою з виробничим навчанням № 4 м. Ромни Сумської області 10.06.1980 року вбачається, що ОСОБА_2 , 1964 року народження, закінчила у 1980 році вісім класів (а.с.16).

Згідно атестату про середню освіту серії НОМЕР_10 , виданого Вечірньою середньою школою №1 м. Ромен Сумської області 21.06.1983 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у 1983 році закінчила повний курс Вечірньої середньої школи № 1 (а.с.17).

Згідно поквартирної карти по АДРЕСА_3 , посвідченої ПП «Житло сервіс» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за указаною адресою з 02.12.1986 року по 13.04.1988 року (а.с.18).

Згідно копії заяви про видачі паспорта (форма 1), ОСОБА_2 по досягненню 17-річного віку отримала паспорт зразка колишнього НОМЕР_4 , виданий Роменським РВВС, на підставі свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 01.12.1964 року. Відомості про батьків: ОСОБА_3 , ОСОБА_9 . Місце проживання: АДРЕСА_3 (а.с.40).

21 жовтня 2022 року відділом у справах іноземців та осіб без громадянства Управління Державної міграційної служби України в Сумській області винесено рішення про відмову ОСОБА_1 в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 321 (а.с.19).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є рідною сестрою матері заявниці. Її сестра проживала по АДРЕСА_3 . У 1972 році сестра пішла до школи, потім навчалася у технікумі. Працювала в м. Ромни на взуттєвій фабриці до 1988 року, де познайомилася з чоловіком і потім виїхала в Росію. У 1989 році вони приїжджали в гості в м. Ромни. Народилася її сестра в м. Ромни. Вона (свідок) старша за сестру на 8 років. Вони разом з батьком забирали маму з пологового будинку у листопаді 1964 року. Їхня мама корінна роменчанка, тато теж українець.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що жила в матір`ю заявниці в одному кварталі. Дружили з ОСОБА_13 , а ОСОБА_10 була її молодшою сестрою. Вони разом проживали по АДРЕСА_4 , де і ходила в школу. Часто бувала у них вдома, бо дружили з ОСОБА_14 . Любу пам`ятає увесь час, поки вона не виїхала з чоловіком у Росію.

З проаналізованих обставин, судом встановлено, що їм відповідають правовідносини щодо встановлення факту проживання на території України.

При розгляді даної заяви судом застосовані норми права:

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив про те, що суд може встановити факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника, і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав. При вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок установлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватись рішеннями суду.

Згідно п. 3 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 321, посвідка оформляється іноземцям бо особам без громадянства, які мають дозвіл на імміграцію в Україну або до прийняття рішення про припинення громадянства України постійно проживали на території України і після прийняття такого рішення залишилися постійно проживати на її території.

Згідно ч. 1, підпункту 3 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції (частина 1). Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається, зокрема, особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням (частина 3 пункт 3).

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27 березня 2001 р. № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до п. 29 Указу Президента України «Про питання організації виконання Закону України "Про громадянство України"» від 27.03.2001року №215 для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також:

а) документ, що підтверджує факт постійного проживання діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які постійно проживали на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

У ч. 7 ст. 294 ЦПК України оговорено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Мотиви суду

З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання матері заявниці - ОСОБА_2 до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», заважає ОСОБА_1 обміняти посвідку на постійне проживання в Україні, що являється підставою для задоволення даної заяви.

Крім того, на підставі досліджених документів та показів свідків, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 дійсно постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Встановлення даного факту створює заявниці умови для обміну посвідки на постійне проживання в Україні

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника - ОСОБА_4 , заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби в Сумській області, Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення юридичного факту, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Сумській області, місцезнаходження: 40000, Україна, Сумська область, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 27, .

Заінтересована особа: Роменський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження: 42000, Україна, Сумська область, м. Ромни, бульвар Шевченка, 8, .

Повне судове рішення складене 29 травня 2023 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова