Справа № 185/8249/23
Провадження № 2/185/2881/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 серпня 2023 року Павлоградськийміськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участі секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в місті Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю -
2023 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою, у якій просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з 2005 року по даний час він мешкає, а з 2005 року відкрито та безперервно володіє та користується квартирою АДРЕСА_1 , за усною домовленістю з відповідачами. Добросовісно та безперервно володіє, відкрито користується нерухомим майно, доглядає за квартирою та утримує її, зробив в ній поточний ремонт, підтримує належний технічний, побутовий стани. Право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачами. У 2005 році сторони в усній формі домовилися про купівлю-продаж квартири, однак письмово оформити угоду купівлі-продажу домовилися зробити пізніше. У 1997 році відповідачі знялися з реєстраційного обліку місця свого проживання в квартирі АДРЕСА_1 , та покинули це житло. Заходів щодо нотаріального посвідчення документів щодо передачі спірної квартири так і не зробили. За цих обставин позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала відповідачам на праві власності.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2023 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат Кравченко Є.М. підтримали позовні вимоги повністю, посилаючись на підстави зазначені у позові.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, були належним чином повідомлені про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомили, письмовий відзив на позов не подавали.
Суд, на підставіст.281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.
Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_2 з 2012 року по теперішній час мешкає без реєстрації та відкрито, добросовісно, безперервно володіє та користується квартирою АДРЕСА_1 , сплачує комунальні послуги, що підтверджується актом про фактичне проживання, складеним управителем ОСББ «Поштова,22» від 16.06.2023.
Відповідно до акту складеного паспортистом ділянки № НОМЕР_1 КП Павлоград житлосервіс у присутності сусідів від 01.02.2012 року, квартира була приватизована від 27.10.1994 року на ОСОБА_3 , 1968 року народження та її доньку ОСОБА_4 , 1990 року народження, які знялися з реєстрації 07.04.1997 року. В квартирі не проживали з моменту виписки.
У судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили, що позивач з 2012 року постійно мешкає у квартирі АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майно протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.
Частина 2 статті ст. 344 ЦК України передбачає, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.
Частина 4 цієї ст. 344 ЦК України встановлює, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
Отже, задоволення вимог про визнання права власності на нерухоме майно на підставі ст.344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. За набувальною давністю може бути отримано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, власник якого невідомий або відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.
Заволодіння майном повинно бути добросовісним, тобто особа при заволодінні майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, таке володіння повинно бути відкритим, тобто очевидним для всіх інших осіб, при цьому володілець має ставитись до цього майна, як до власного (експлуатувати, вживати необхідні заходи для утримання майна в належному стані тощо), володіння майном повинно бути безперервним протягом встановлених Законом строків.
Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.
У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.
При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.
Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи те, що позивач дійсно відкрито і добросовісно володіє спірним майном більше 10 років, інші особи на спірне майно не претендують, позивач є добросовісним набувачем, вважаю, що позовні вимоги доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.76,81,263 - 264,265,274,280-284,354 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .
Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя: В. О. Головін