Справа №705/710/21
2/705/372/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Єщенко О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Остропольської В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником адвокатом Кужимом Андрієм Миколайовичем, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ Фінанс», ОСОБА_2 про скасування рішень про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2021 адвокат Кужим А.М. звернувся до суду з позовом, в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова Компанія «Централ Фінанс», ОСОБА_2 про скасування рішень про державну реєстрацію, в якому просив суд:скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: № 50192969, прийняте 13 грудня 2019 року державним реєстратором відділу державної реєстрації виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області Данилюк Ліаною Анатоліївною про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ Фінанс» (); скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: № 50914993, прийняте 31 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Тетяною Володимирівною про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що 01.08.2012 між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № К-4089137 на суму 80000 грн, з умовою повернення суми кредиту разом з процентами до 31.07.2019. У забезпечення умов кредитного договору 01.08.2012 було укладено іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_1 передала в іпотеку ПАТ «Дельта Банк» квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності. В силу обставин, які склалися в країні, починаючи з жовтня 2014 року ОСОБА_1 не мала змоги сплачувати кредит у повному розмірі, здійснюючи оплату частково. При цьому з березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» було визнано неплатоспроможним та Нацбанком прийнято рішення про його ліквідацію. У зв`язку з цим згідно з повідомленням на приміщенні відділення банку було змінено реквізити для оплати кредитів. Разом з тим останній платіж, який було здійснено ОСОБА_1 , не був пропущений банком, через який вона здійснювала оплату, зі вказівкою, що реквізити не являються дійсними. З представниками ПАТ «Дельта Банк» для уточнення реквізитів не було можливості зв`язатись, оскільки телефонні номери не відповідали, а саме відділення банку було закрите. З цього моменту жоден представник ПАТ «Дельта Банк» або іншої організації з ОСОБА_1 не зв`язувався. 02.10.2020 о 11 год. 40 хв. до квартири ОСОБА_1 прийшли невідомі особи, один з яких представився ОСОБА_2 , та повідомив, що з 31.01.2020 він являється власником цієї квартири, у зв`язку з чим вона має виїхати, та що відносно неї в суді розглядається справа про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ознайомившись зі справою, було встановлено, що 01.10.2019 ПАТ «Дельта Банк» продав ТОВ «ФК «Централ Фінанс» право вимоги за кредитним договором № К-4089137 та іпотечним договором. 13.12.2019 державним реєстратором відділу державної реєстрації виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області Данилюк Л.А. було зареєстровано право власності на квартиру ОСОБА_1 за ТОВ «ФК «Централ Фінанс». 13.01.2020 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., квартиру було відчужено на користь ОСОБА_2 .

Позивач вважає такі дії незаконними та підлягаючими скасуванню. Жодних повідомлень ані письмових, ані усних щодо уступки права вимоги на предмет іпотеки ОСОБА_1 не надходило. Позивачем заперечується факт отримання письмової вимоги № 414 від 07.10.2019 та зміст цього документа їй не відомий. Якщо рекомендоване повідомлення про вручення від 18.10.2019 містить підпис отримувача, то цей підпис так само належить не ОСОБА_1 . Крім того, за даними пошукової системи з сайту Укрпошта за штриховим ідентифікатором 393, зазначеним на рекомендованому повідомленні про вручення позивачці вимоги 18.10.2019, вбачається, що відправлення за вказаним номером не зареєстроване в системі. Дана обставина спростовує той факт, що позивачу направлялася така вимога і тим більше отримувалася нею. За вказаних обставин, відповідачем ТОВ «ФК «Централ Фінанс» процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки було проведено з порушенням вимог ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», згідно з якою останнє мало право розпочати процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки саме за спливом тридцяти денного терміну з моменту отримання позивачем вимоги.

Крім того, п. 7.4.1 абз. 5 Іпотечного договору встановлює, що для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки необхідні цей Договір та письмове рішення іпотеко держателя про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотеко держателя. Разом з тим Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не містить жодних даних про наявність такого письмового рішення, що може свідчити про його відсутність та на що не було звернуто уваги державним реєстратором при здійсненні реєстраційних дій. Дана обставина є істотною, оскільки згідно з ч. 4 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодавець має право судового оскарження рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Такого законного права ОСОБА_1 не позбавлена.

Також, згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого державний реєстратор Данилюк Л.А. здійснила реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «ФК «Централ Фінанс», однією з підстав виникнення права власності зазначено висновок про вартість об`єкта, серія та номер: б/н, виданий 28.11.2019, видавник ФОП ОСОБА_3 . Однак фактичний огляд квартири, належної на праві приватної власності ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 проведено не було та із запитом про можливість проведення огляду останній до ОСОБА_1 не звертався, що дає об`єктивні підстави вважати, що висновок про вартість об`єкту містить завідомо неправдиві відомості та являється недійсним.

31.01.2020 рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстровано за ОСОБА_2 . Підстава для державної реєстрації: Договір купівлі-продажу, серія та номер: 131, виданий 31.01.2020. Таким чином на підставі незаконної перереєстрації права власності ТОВ «ФК «Централ Фінанс» здійснила продаж квартири, яка на праві приватної власності належала ОСОБА_1 , іншій особі ОСОБА_2 , внаслідок чого останній намагається в судовому порядку позбавити ОСОБА_1 можливості володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним об`єктом нерухомості. Вважають, що протиправність попереднього рішення про перереєстрацію права власності прямо випливає на законність наступного рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на зазначені квартиру в силу необхідності забезпечення гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження як однієї із загальних засад державної реєстрації прав.

Ухвалою від 26.02.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

24.03.2021 керівником ТОВ «ФК «Централ Фінанс» Сайко Ю.В. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив за результатами розгляду справи відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Центр Фінанс» та ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав. У відзиві зазначив, що посилання позивача у позові не відповідають дійсності. Повідомлення позичальнику про відступлення права вимоги була надіслана 07.10.2019, тобто у термін визначений ЗУ «Про іпотеку» та Договором іпотеки, а відтак доводи позивача про протилежне є неспроможними. Також обставина надіслання вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підтверджується описом вкладення до листа з оголошеною цінністю 393 від 07.10.2019, накладною 393 від 07.10.2019 та квитанцією ТАТ «Укрпошта» 393 від 07.10.2019. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вимога позивачу вручена 18.10.2019. Дана обставина свідчить про те, що працівник АТ «Укрпошта» перед врученням листа, яким надсилалась вимога, встановив особу одержувача, в даному випадку ОСОБА_1 , а тому покликання позивача про його неотримання є безпідставним. Згідно з відомостями офіційного сайту «Укрпошта» інформація про наявність та стан пересилань поштових відправлень постійно оновлюється і зберігається протягом 6 місяців з моменту реєстрації. Відтак твердження позивача, що даний лист з вимогою їй не надсилався, оскільки не зареєстрований в системі, пояснюється спливом шестимісячного строку з моменту реєстрації її в системі АТ «Укрпошта». За твердженням позивача висновок про вартість квартири, який оформлений 28.11.2019 ФОП ОСОБА_3 , є завідомо неправдивим, оскільки складений за порівняльним методом. Однак позичальник як не надає доказів своїх порушень, так і не вказує, яким чином у спірних правовідносинах даний висновок порушує її права та інтереси, що є самостійною підставою для відхилення такого аргументу ОСОБА_1 .

У відзиві керівником ТОВ «ФК «Централ Фінанс» Сайко Ю.В. зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести в зв`язку із розглядом цієї справи в суді на професійну правничу допомогу складає 30000,00 грн. Докази витрат будуть надані суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

22.04.2021 керівником ТОВ «ФК «Централ Фінанс» Сайко Ю.В. подано до суду пояснення щодо позовної заяви ОСОБА_1 від 05.02.2021 про скасування рішень про державну реєстрацію, в яких на підтвердження підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 посилався на ряд постанов Верховного Суду, а саме: від 05.04.2018 у справі № 405/20/15; від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц; від 29.09.2020 у справі № 757/13243/17; від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кужим А.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінанс» адвокат Стратілатов К.Г. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Просив суд врахувати, що повідомлення позичальнику про відступлення права вимоги було надіслано 07.10.2019, тобто у термін, визначений ЗУ «Про іпотеку» та Договором іпотеки, а відтак доводи позивача про протилежне є неспроможними. За твердженням позивача висновок про вартість квартири, який оформлений 28.11.2019 ФОП ОСОБА_3 , є завідомо неправдивим, оскільки складений за порівняльним методом. Однак позичальник як не надає доказів своїх порушень, так і не вказує, яким чином у спірних правовідносинах даний висновок порушує її права та інтереси, що є самостійною підставою для відхилення такого аргументу ОСОБА_1 .

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Вислухавши представника позивача та представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.

Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Отже, зміст положень зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права свідчить про те, що підставою для судового захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 01.08.2012 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі по тексту ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № К-4089137, відповідно до умов якого бак надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 80000,00 грн, з кінцевим терміном повернення кредиту до 31.07.2019 включно, на умовах, визначених цим договором.

01.08.2012 між іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» та іпотекодавцем ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори Кравчук Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2-2520 (далі Іпотечний договір).

Відповідно до п. 2.1. Іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язання, що випливає з Кредитного договору № К-4089137, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме квартиру під номером АДРЕСА_3 , яка належить іпотекодавцю на підставі договору дарування квартири, виданого 11.09.2007.

Ринкова вартість іпотеки згідно зі Звітом про оцінку двокімнатної квартири, що виданий суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «КАНЗАС», станом на 18.07.2012 становить 240800,00 грн. загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 240800,00 грн (п. 2.3.1., п. 2.3.2. Іпотечного договору).

Згідно із п. 2.4. сторони погоджуються з тим, що у випадку використання свого права на позасудове задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки при здійснення незалежної експертної оцінки предмета іпотеки, суб`єкта оціночної діяльності, що здійснюватиме таку оцінку, обиратиме на свій розсуд іпотекодержатель.

Відповідно до п. 2.13. Іпотечного договору за невиконання зобов`язань позичальника та/або іпотекодавця перед іпотекодержателем, іпотекодавець відповідає іпотекодержателем всім своїм майном, на яке згідно з законодавством України може бути звернено стягнення.

Іпотекодержатель має право здійснювати уступку права вимоги за цим договором третім особам без дотримання згоди іпотекодавця. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити у п`ятиденний строк з дня відступлення права вимоги за цим договором і Кредитним договором письмово повідомити іпотекодавця про здійснення таких дій (п. 4.1.10., п. 4.2.1. Іпотечного договору).

Згідно із п. 7.1. Іпотечного договору іпотекодержатель набуває права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (термінів) виконання зобов`язань вони не будуть виконані (виконані належним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляється недостовірною та/або недійсними, у випадку не виконання та/або неналежного виконання зобов`язань за Кредитним договором та цим договором, а також у інших випадках, передбачених Кредитним договором, цим Договором та чинним законодавством України.

Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» та умовами цього договору; продажу іпотекодержателя від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» та умовами цього договору. Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.2. цього Договору (п. 7.2, п. 7.3 Іпотечного договору).

Відповідно до п. 7.4.1 Іпотечного договору сторони домовились про те, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку, на підставі цього договору шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до наведених нижче вимог. У випадку набуття іпотеко держателем права звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодавець підписанням цього договору підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю предмета іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, якого обирає іпотекодержатель для здійснення такої оцінки. Витрати щодо здійснення такої оцінки предмета іпотеки несе іпотекодавець. Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотеко держателя (придбання предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору, кредитного договору та вимог чинного законодавства України. Іпотекодавець підписанням цього договору також засвідчує, що наявності будь-яких інших документів, крім цього Договору та письмового рішення Іпотекодержателя про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотеко держателя, для реєстрації права власності іпотекодержателем на предмет іпотеки не вимагається.

01.10.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» було укладено договір 1979/К купівлі продажу прав вимоги, відповідно до умов якого Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають в тому числі: право вимоги до позичальників, заставодавців, майнових поручителів та фінансових поручителів, та укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у Додатку № 1 до цього Договору (Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки, та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку № 1 до цього Договору; право власності на права вимоги, а також інші права кредитора за Правами вимоги, у тому числі ті, які виникнуть в майбутньому у разі скасування рішень про їх недійсність чи припинення або у разі скасування припинення/ліквідації боржника, на підставі цього Договору; право набути у власність гроші та/або майно на підставах наведених у додатку № 1 до цього Договору.

07.10.2019 за вих. № 414 ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» рекомендованим листом з повідомленням було надіслано ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень кредитного договору. У зазначеній вимозі повідомлено ОСОБА_1 , що 01.10.2019 права вимоги Банку до Позичальника за Кредитним договором та Договором іпотеки, були відступлені ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс». Доведено до відома ОСОБА_1 , що станом на 01.10.2019 позичальник всупереч умов кредитного договору не здійснює повернення кредиту та не сплачує проценти за користування ним, внаслідок чого за ним обліковується прострочена заборгованість в загальному розмірі 1165654,62 грн. Відтак вони вимагають терміново усунути порушення Кредитного договору. Звернуто увагу ОСОБА_1 , що у випадку непогашення цієї заборгованості за кредитним договором, Фінансова компанія буде змушена в рахунок погашення вказаного боргу у відповідності Розділу 7 Договору іпотеки звернути стягнення на майно, що складає предмет Договору іпотеки, а саме квартиру під АДРЕСА_2 , згідно ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку».

До відзиву на позовну заяву представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанси» на підтвердження надіслання ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень кредитного договору за вих. №414 від 07.10.2019 та отримання нею вимоги, долучено: копію накладної 393 від 07.10.2019; копію опису вкладення до листа з оголошеною цінністю 393, де в описі зазначено вимогу № 414 від 07.10.2019, копію договору 1979/К купівлі-продажу права вимоги та копію розрахунку заборгованості за кредитним договором № К-4089137 від 01.08.2012 станом на 01.10.2019; фіскальний чек від 07.10.2019 на суму 44 грн 44 коп.; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 393, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 18.10.2019 особисто отримала листа.

09.12.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області Данилюк Л.А. було зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» квартиру АДРЕСА_2 . Підстава виникнення права власності: вимога про усунення порушень кредитного договору від 07.10.2019; опис до цінного листа від 07.10.2019; рекомендоване повідомлення про вручення від 18.10.2019; висновок про вартість об`єкта від 28.11.2019; договір купівлі-продажу прав вимоги від 01.10.2019; Іпотечний договір від 01.08.2012. Зазначене підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 192867400 від 13.12.2019.

31.01.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 31.01.2020 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 229394707 від 23.10.2020.

Що стосується спірних правовідносин суд керується наступним.

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду; позасудовий - на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до принципу свободи договору саме сторони договору вправі визначати процедуру та порядок направлення та вручення відповідних повідомлень та виконання інших вимог, встановлених Законом України «Про іпотеку», і за відсутності в договорі відповідних умов слід виходити з такого.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, за загальним правилом право розпоряджатися майном належить власнику, а особа, яка не є власником, таким правом не наділена.

Особа, яка не є власником майна, вправі розпоряджатися цим майном лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частина друга статті 35 зазначеного Закону).

Отже, за змістом частини першої статті 33 та частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає іпотекодержателю звернутися з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку».

Вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» не перешкоджають іпотекодержателю здійснювати права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця тільки тоді, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя зазначеної статті).

Умови договору іпотеки та вимоги частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» пов`язують можливість задоволення вимог кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання.

Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору. Якщо такий порядок договором не визначений, відповідно до звичаїв ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

У разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов`язання, яка може бути спростована іпотекодавцем в загальному порядку.

За відсутності такого належного надсилання вимоги відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець не набуває права звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Таким чином, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавця та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавець фактично отримав таку вимогу або мав її отримати, але не отримав внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання.

В іншому випадку іпотекодержатель не набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема не вправі відчужувати предмет іпотеки іншій особі. За таких умов предмет іпотеки, придбаний іншою особою за договором з іпотекодержателем, є майном, придбаним в особи, яка не мала права його відчужувати. При цьому добросовісна особа, яка придбаває майно в особи, яка не є його власником, має пересвідчитися у наявності в останньої права розпоряджатися чужим майном.

Судом встановлено, що умовами Іпотечного договору від 01.08.2012 ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 досягли домовленості про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до іпотекодержателя від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Таким чином, у разі дотримання іпотекодержателем вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання невиконання вимог частини першої статті 38 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення іпотекодавця про конкретний спосіб задоволення вимог іпотекодаржателя шляхом укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві не має наслідком настання нікчемності такого правочину та не є підставою, за умови дотримання інших вимог закону щодо такого виду правочину, для визнання такого договору недійсним, однак може бути підставою для відшкодування іпотекодавцю завданих збитків.

Ні позивачем, ні її представником не заперечується факт невиконання нею умов кредитного договору № К-4089137.

Враховуючи невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, суд вважає, що відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» правомірно у відповідності до пункту 7.2. Іпотечного договору та статті 37 Закону України «Про іпотеку» скористався своїм правом на позасудове вирішення питання про перехід права власності на предмет іпотеки.

Суд вважає, що відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» у строк, передбачений Іпотечним договором від 01.08.2012 та Договором 1979/К купівлі-продажу прав вимоги від 01.10.2019, направлено 07.10.2019 за вих. № 414 ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень кредитного договору, в якій повідомлено ОСОБА_1 , що 01.10.2019 права вимоги Банку до Позичальника за Кредитним договором та Договором іпотеки, були відступлені ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс». Доведено до відома ОСОБА_1 , що станом на 01.10.2019 позичальник всупереч умов кредитного договору не здійснює повернення кредиту та не сплачує проценти за користування ним, внаслідок чого за ним обліковується прострочена заборгованість в загальному розмірі 1165654,62 грн. Відтак вони вимагають терміново усунути порушення Кредитного договору. Звернуто увагу ОСОБА_1 , що у випадку непогашення цієї заборгованості за кредитним договором, Фінансова компанія буде змушена в рахунок погашення вказаного боргу у відповідності Розділу 7 Договору іпотеки звернути стягнення на майно, що складає предмет Договору іпотеки, а саме квартиру під АДРЕСА_2 , згідно ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку». До вимоги долучено: копію договору 1979/К купівлі-продажу прав вимоги від 01.10.2019; копію розрахунку заборгованості за Кредитним договором станом на 01.10.2019.

У позовній заяві представник позивача заперечує факт не тільки отримання позивачем вимоги, а і її надсилання. Ним зазначено, що якщо рекомендоване повідомлення про вручення від 18.10.2019 містить підпис отримувача, то цей підпис так само належить не ОСОБА_1 . Крім того, за даними пошукової системи з сайту Укрпошта за штриховим ідентифікатором 393, зазначеним на рекомендованому повідомленні про вручення позивачці вимоги 18.10.2019, вбачається, що відправлення за вказаним номером не зареєстроване в системі. Дана обставина спростовує той факт, що позивачу направлялася така вимога і тим більше отримувалася нею.

Відповідно до пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2007 № 270, встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Опис вкладення у цінний лист оформляється у разі приймання поштового відправлення та підтверджує його вміст. Відповідність вкладення опису не перевіряється та не засвідчується працівником поштової установи без здійснення поштового відправлення.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 особисто 18.10.2019 отримала рекомендоване повідомлення № 393. Доказів не здійснення зазначеного відправлення, здійснення його за неналежною адресою, чи існування обставин, що унеможливили отримання цього поштового відправлення, позивачем чи її представником суду не надано.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача про неналежність підпису саме ОСОБА_1 , оскільки в графі отримувач зазначено прописом « ОСОБА_5 ». Суд не ставить під сумнів, що зазначений напис зроблено позивачем, оскільки ні нею, ні її представником не доведено зворотнього, як і не заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача, зазначеними у відзиві на позовну заяву, що відсутність зареєстрованої в системі АТ «Укрпошта» інформації про стан пересилання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 393 жодним чином не спростовує надсилання листа ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс», оскільки дійсно офіційний сайт «Укрпошта» містить застереження, що інформація про наявність та стан пересилань поштових відправлень постійно оновлюється й зберігається в системі протягом 6 місяців з моменту реєстрації.

Таким чином, наведені доводи представника позивача суперечать переліченим матеріалам справи та не спростовують висновку суду щодо надіслання іпотекодавцю вимоги про усунення порушень відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку».

У позовній заяві представник позивача у позовній заяві посилався на те, що п. 7.4.1 абз. 5 Іпотечного договору встановлює, що для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки необхідні цей Договір та письмове рішення іпотекодержателя про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя. Разом з тим Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності не містить жодних даних про наявність такого письмового рішення, що може свідчити про його відсутність та на що не було звернуто уваги державним реєстратором при здійсненні реєстраційних дій.

Частиною першою статті 2 Закону України № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Якщо у законі і договорі по різному урегульовано питання звернення стягнення на предмет іпотеки, то застосовуються вимоги договору, якщо такі не протирічать закону чи не заборонені законом. У даному випадку однією із умов переходу предмета іпотеки у власність іпотекодержателю була добровільна передача іпотекодавцем предмета іпотеки.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першої статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону № 1952-IV та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що не подання письмового рішення іпотекодержателя про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя державному реєстратору не породжує наслідки скасування на цій підставі рішення про державну реєстрацію іпотечного майна.

Також суд не бере до уваги посилання представника позивача у позовній заяві на ту обставину, що висновок про вартість об`єкту містить неправдиві відомості та являється недійсним на тих підставах, що експертом ФОП ОСОБА_3 не було проведено фактичний огляд квартири, належної на праві власності ОСОБА_1 , та з таким запитом про надання можливості проведення огляду останній до ОСОБА_1 не звертався, з таких підстав.

Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про оцінку двокімнатної квартири АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_1 , ринкова вартість оцінки, двокімнатної квартири площею 52,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 357170 грн 00 коп., станом на дату оцінки 28.11.2019.

При здійсненні незалежної експертної оцінки предмета іпотеки суб`єкта оціночної діяльності, що здійснюватиме таку оцінку, обрано на свій розсуд іпотекодержателем, що передбачено п. 2.4. Іпотечного договору від 01.08.2012.

У звіті експертом було використано методичний підхід оцінки майна, в тому числі дохідний і порівняльний, що підтверджується самим звітом та не заперечується сторонами.

Частиною 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

В ухвалі Верховного Суду від 16.06.2021 зазначено, що у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 306/1224/16-ц (провадження № 14-501цс18) та від 20.03.2019 у справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19) однозначно висловлено правовий висновок щодо необхідності подання державному реєстратору документа про експертну оцінку предмета іпотеки для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Відсутність оцінки предмету іпотеки на момент переходу права власності свідчить про порушення проведеної державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, що є підставою для скасування такої реєстрації.

Таким чином, як на підставу для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс» представник позивача у позові посилається лише на не проведення ФОП ОСОБА_3 фактичного огляду квартири. При цьому ні позивачем, ні представником позивача ані у позові, ані в судовому засіданні не зазначено про незгоду ОСОБА_1 з оцінкою майна, заниження чи завищення такої оцінки чи інших обставин, що мають суттєве значення для вирішення справи.

Крім того, таке посилання представника позивача не становить підставу недійсності вказаних правочинів, оскільки за змістом частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 757/13243/21.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості та достовірності, суд, розглядаючи даний спір у межах заявлених позовних вимог, та враховуючи, що відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Централ фінанс» скористався своїм правом на позасудове вирішення питання про перехід права власності на предмет іпотеки, законодавством визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором і який не містить письмового рішення іпотекодержателя про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя, не проведення фактичного огляду квартири при її оцінці не становить підставу недійсності вказаного правочину, вважає позовні вимоги безпідставними, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 є добросовісним набувачем майна, який придбав його за договором купівлі-продажу, тому задоволення вимог позивача буде порушувати права відповідача як володільця майна.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2021 року заяву представника ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову задоволено та заборонено суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно; нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Відтак накладені заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 158, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , поданого представником адвокатом Кужимом Андрієм Миколайовичем, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ Фінанс», ОСОБА_2 про скасування рішень про державну реєстрацію.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті судом згідно з ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 лютого 2021 року, а саме скасувати заборону суб`єктам державної реєстрації прав: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб`єктам; державним реєстраторам прав на нерухоме майно; нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в тому числі посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ Фінанс»; 03115, м. Київ, вул. Ф.Пушиної, 30/32, .

Відповідач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення складене 11.08.2023.

Суддя О.І.Єщенко