Справа № 331/3555/22
Провадження № 2/331/243/2023
05 липня 2023 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря Приходько Ю.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування позову зазначила, що 13.07.2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики від 13.07.2020 р. та передачі грошових коштів ОСОБА_2 була складена розписка від 13.07.2020 р. про одержання у позику 10 000,00 грн. Також, 10.09.2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики від 10.09.2020 р. та передачі грошових коштів ОСОБА_2 була складена розписка від 10.09.2020 р. про одержання у позику 5000,00 грн. Відповідно до п. 1.3 договорів позики, за користування позикою позичальник зобов`язується сплачувати позикодавцю проценти у розмірі 96 % річних. Позичальник зобов`язаний повертати позикодавцеві суму позики та сплачувати проценти за користування позикою щомісячно: за договором позики від 13.07.2020 р. по 1400,00 грн.: за договором позики від 10.09.2020 р. по 700,00 грн. (п. 2.6). ОСОБА_2 свої зобов`язання за договорами позики належним чином не виконує, суму позики в обумовлений договором строк не повертає, проценти за користування позикою не сплачує. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов договору позики від 13.07.2020 р. та від 10.09.2020 р. станом на 05.10.2022 р. утворилася заборгованість за сумою позики у розмірі 14 662,43 грн. та процентами за користування позикою за період з 13.07.2020 р. по 10.09.2021 р. у розмірі 6 764,26 грн. Відповідно до п. 4.3 договорів позики, за прострочення позичальником строків сплати, позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦПК сплачує позикодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 275 % річних від простроченої суми. Проценти згідно договорів позики від 13.07.2020 р. та від 10.09.2020 р. за період з 14.07.2021 р. по 23.02.2022 р. складають 22 633,22 грн., інфляційні втрати за період з вересня 2021 р. по лютий 2022 р. складають 963,26 грн. В забезпечення вимог позивача за договором позики від 13.07.2020 р. та від 10.09.2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договори поруки від 13.07.2020 р. та від 10.09.2020 р. Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями перед позикодавцем. Загальна сума боргу складає 45 023,17 грн. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості та судові витрати.
Ухвалою суду від 28.12.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, відзив на позов не надали, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 13.07.2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (позикодавець), в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає у власність ОСОБА_2 (позичальнику) грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.2 договору позики від 13.07.2020 р., факт одержання позики підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики.
Отримання ОСОБА_2 грошових коштів, згідно умов Договору позики від 13.07.2020 р., підтверджується розпискою від 13.07.2020 р. про одержання 10 000,00 грн.
Згідно з п. 1.3 договору позики від 13.07.2020 р., за користування позикою згідно з цим договором позичальник зобов`язується сплачувати позикодавцю проценти у розмірі 96% річних.
Відповідно до п. 2.1 договору позики від 13.07.2020 р., строк користування позикою з 13.07.2020 р. по 13.07.2021 р.
Згідно з п.п.2.2, 2.3 договору позики від 13.07.2020 р., нарахування процентів за користування позикою починається з наступного дня після отримання позичальником суми позики, а припиняється в день повернення всієї суми позики. Проценти за користування позикою нараховуються за кожен день наявності непогашеної позичальником суми позики на залишок суми позики.
Відповідно до п. 2.6 договору позики від 13.07.2020 р., позичальник зобов`язаний повертати позикодавцеві суму позики та сплачувати проценти за користування позикою щомісячно по 1400,00 грн. починаючи з серпня 2020 року до 26 числа кожного місяця, а в останній місяць користування позикою до 13.07.2021 р.
Згідно з п. 4.3 договору позики від 13.07.2020 р., за прострочення позичальником строків сплати, передбачених п.2.1, 2.6,4.2,5.5 цього договору, позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує позикодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за всеь час прострочення, а також 275 процентів річних від простроченої суми.
Крім того, 10.09.2020 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 (позикодавець), в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає у власність ОСОБА_2 (позичальнику) грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.2 договору позики від 10.09.2020 р., факт одержання позики підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики.
Отримання ОСОБА_2 грошових коштів, згідно умов Договору позики від 10.09.2020 р., підтверджується розпискою від 10.09.2020 р. про одержання 5 000,00 грн.
Згідно з п. 1.3 договору позики від 10.09.2020 р., за користування позикою згідно з цим договором позичальник зобов`язується сплачувати позикодавцю проценти у розмірі 96% річних.
Відповідно до п. 2.1 договору позики від 10.09.2020 р., строк користування позикою з 10.09.2020 р. по 10.09.2021 р.
Згідно з п.п.2.2, 2.3 договору позики від 10.09.2020 р., нарахування процентів за користування позикою починається з наступного дня після отримання позичальником суми позики, а припиняється в день повернення всієї суми позики. Проценти за користування позикою нараховуються за кожен день наявності непогашеної позичальником суми позики на залишок суми позики.
Відповідно до п. 2.6 договору позики від 10.09.2020 р., позичальник зобов`язаний повертати позикодавцеві суму позики та сплачувати проценти за користування позикою щомісячно по 700,00 грн. починаючи з жовтня 2020 року до 29 числа кожного місяця, а в останній місяць користування позикою до 10.09.2021 р.
Згідно з п. 4.3 договору позики від 10.09.2020 р., за прострочення позичальником строків сплати, передбачених п.2.1, 2.6,4.2,5.5 цього договору, позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує позикодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за всеь час прострочення, а також 275 процентів річних від простроченої суми.
Відповідач ОСОБА_2 свої зобов`язання за договорами позики від 13.07.2020 р. та 10.09.2020 р. належним чином не виконала, суму позики в обумовлений договором строк не повернула, проценти за користування позикою не сплатила, фактично не виконала свої зобов`язання, через що станом на 05.10.2022 року у неї утворилась заборгованість на загальну суму 45 023,17 гривень з них: 14 662,43 гривень - сума позики; 6764,26 гривень - проценти за користування позикою за період з 13.07.2020 року по 10.09.2021 року; 22 633,22 гривень - проценти згідно з п. 4.3. Договорів позики за період з 14.07.2021 р. по 23.02.2022 р.; 963,26 грн. - інфляційні втрати за період з вересня 2021 р. по лютий 2022 р.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Виходячи зі змісту ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом.
Згідно з ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення суми позики та процентів, а також процентів нарахування яких визначено п. 4.3 Договорів позики, інфляційних втрат, ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_2 вказані суми, а всього 45 023,17 гривень.
Вирішуючи позовні вимоги до поручителя ОСОБА_3 суд виходить з наступного.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою ( ст. 546 ЦК України) .
У відповідності до вимог ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником.
Так, згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки.
В забезпечення вимог ОСОБА_1 за договором позики від 13.07.2020 року між позивачем та поручителем ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 13.07.2020 року, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед позикодавцем по зобов`язанням ОСОБА_2 за повернення позики, отриманої від позикодавця, та сплату процентів, згідно договору позики від 13.07.2020 р. Згідно з п. 1.3 договору поруки від 13.07.2020 року, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями перед позикодавцем. При цьому поручитель відповідає перед позикодавцем за повернення суми позики, сплати процентів за користування позикою, сплату процентів згідно з п. 4.3 договору позики від 13.07.2020 р., неустойки, а також покриття збитків позикодавця, які виникли у позикодавця внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань.
Також, в забезпечення вимог ОСОБА_1 за договором позики від 10.09.2020 року між позивачем та поручителем ОСОБА_3 був укладений договір поруки від 10.09.2020 року, відповідно до умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед позикодавцем по зобов`язанням ОСОБА_2 за повернення позики, отриманої від позикодавця, та сплату процентів, згідно договору позики від 10.09.2020 р. Згідно з п. 1.3 договору поруки від 10.09.2020 року, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями перед позикодавцем. При цьому поручитель відповідає перед позикодавцем за повернення суми позики, сплати процентів за користування позикою, сплату процентів згідно з п. 4.3 договору позики від 10.09.2020 р., неустойки, а також покриття збитків позикодавця, які виникли у позикодавця внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань.
Згідно з ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними та вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики від 13.07.2020 року та 10.09.2020 року.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 992,40 гривень.
Керуючись ст. ст. 553, 611, 629, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 11-13, 19, 76-82, 89, 141, 263-265 , 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість за договором позики від 13.07.2020 року та договором позики від 10.09.2020 року в розмірі 45 023 (сорок п`ять тисяч двадцять три) гривні 17 копійок, з яких: 14 662,43 гривень - сума позики; 6764,26 гривень - проценти за користування позикою за період з 13.07.2020 року по 10.09.2021 року; 22 633,22 гривень - проценти згідно з п. 4.3. Договорів позики за період з 14.07.2021 р. по 23.02.2022 р.; 963,26 грн. - інфляційні втрати за період з вересня 2021 р. по лютий 2022 р.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі по 496,20 грн. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька