Провадження № 2/357/614/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки,-

В С Т А Н О В И В :

23.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просив суд стягнути з Акціонерної страхової компанії «ІНГО» на його користь страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням в сумі 1845,30 грн., моральну шкоду в розмірі 92,26 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 136025,45 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суму вартості проведеного експертного дослідження у розмірі - 6500,00 грн. та 29907,74 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

І. Позиція сторін у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.05.2022 року о 09 год. 20 хв. в м. Біла Церква Київської області на перехресті вул.Леваневського та проїзд Західний, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA» А5 д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання з правої смуги руху в крайню ліву смугу не надав переваги в русі транспортному засобу «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в тій смузі на яку ОСОБА_2 мав намір перестроїтись. В подальшому за інерцією водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT», від зіткнення здійснив зміщення транспортного засобу вліво, що спричинило зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER» 413 CDI д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився в лівій крайній смузі в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2022 у справі №357/5229/22, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаної ДТП позивачу була спричинена матеріальна шкода, яка полягає у пошкодженні належного позивачу на праві приватної власності автомобіля марки «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 266 025,47 грн., згідно Висновку експертного дослідження №58, виготовленого на замовлення позивача, та у зв`язку з цим, позивачем були понесені додаткові витрати в розмірі 6 500,00 грн. на оплату послуг за складання такого висновку. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована АТ «СК «ІНГО» на підставі Полісу № 206272754 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

01.11.2022 АТ «СК «ІНГО» на підставі зазначеного полісу здійснило виплату позивачу страхового відшкодування збитку, завданого ушкодженням колісного транспортного засобу в розмірі 130 000,00 грн. Позивач посилаючись на ст. 1194 ЦК України, зазначає, що різниця між розміром заподіяної ОСОБА_1 матеріальної шкоди та розміром страхового відшкодування, що сплатив страховик, підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_2 , у розмірі 136025,45 грн. (266025,47 грн. 130 000,00 грн.).

Також позивач зазначав, що, внаслідок ДТП йому було завдано ушкодження здоров`ю у вигляді струсу головного мозку, забою шийного відділу хребта, поверхневої травми голови, та він перебував на стаціонарному лікуванні з 18.05.2022 року по 20.05.2022 року в Білоцерківській міській лікарні № 2 і згідно квитанцій з оплати за медичні препарати, позивачем було витрачено кошти в розмірі 1195,30 грн. А тому просив стягнути із АТ «СК «ІНГО» страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з лікуванням в сумі 1845,30 грн. (1195,30 грн. за придбання ліків + 650,00 грн. за лікування).

Позивач, посилаючись на ст.23 ЦК України, зазначає, що окрім матеріальної шкоди, внаслідок ДТП йому було спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 30 000,00 грн., і яка має бути відшкодована АТ «СК «ІНГО» в розмірі - 92,26 грн. (5 відсотків від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю), а ОСОБА_2 в розмірі - 29 907,74 грн. (різниця між розміром моральної шкоди та страховою виплатою). ОСОБА_1 зазначає, що завдана моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням свого майна, та у зв`язку з порушенням свого права як власника, відповідно до ст. 317 ЦК України, і яка виразилась у душевних та фізичних стражданнях, зокрема, в тому, що позивач перебував в стресовому стані після значного пошкодження свого автомобіля внаслідок ДТП, був позбавлений можливості експлуатувати свій автомобіль, був змушений думати про його ремонт, користуватись транспортними послугами знайомих та таксі, витрачати час на оформлення відповідних документів, чим був порушений звичний для нього спосіб життя. А також, у позивача погіршився психічний стан у зв`язку з порушенням ритму відпочинку та сну, у зв`язку з посиленим фізичним болем, нудоти, стресу.

Заперечуючи позов, АТ «СК «ІНГО» подали відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 15.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «СК «ІНГО» з повідомленням про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування на свій рахунок, після чого АТ «СК «ІНГО» звернулось до суб`єкта оціночної діяльності для проведення оцінки вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Так, згідно Звіту № 36873 від 14.09.2022 р. про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault Logan», д/н НОМЕР_2 , складеного СОД ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», ринкова вартість автомобіля позивача складає 256 562,26 грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу складових, складає 294 975,50 грн. та встановлено, що проведення відновлювального ремонту недоцільне з економічної точки зору, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля, перевищує ринкову вартість досліджуваного КТЗ, а тому вартість матеріального збитку складає 256 562,26 грн. Страховик зазначив, що автомобіль «Renault Logan», д/н НОМЕР_2 є фізично знищеним, так як витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Відповідно до Висновку про вартість пошкодженого КТЗ № 33788 від 25.05.2022 р., складеного СОД ОСОБА_4 , вартість автомобіля «Renault Logan», д/н НОМЕР_2 у пошкодженому стані після ДТП, складає 103 175,77 грн. АТ «СК «ІНГО» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено розрахунок, згідно з яким сума страхового відшкодування складає 130 000,00 грн. (256 562,26 грн (ринкова вартість ТЗ) 103 175,77 грн (залишкова вартість ТЗ) 23 386,49 грн.(понад ліміт страхового відшкодування, згідно полісу № 206272754). АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 130 000,00грн. Відповідно до Розрахунку витрат, понесених у зв`язку з лікуванням потерпілого ОСОБА_1 , складеного лікарем судово-медичним експертом Волобуєвим О.Є., витрати на медикаменти, складають 1126,00 грн., а пункт в чеку, що не має прямого відношення до травми, зазначеної у наданій виписці, складає 69,20 грн. (каптопрес - лікування гіпертензії). Отже, витрати в сумі 1126,00 грн. було визнано AT «СК «ІНГО» підтвердженими (чеки) та такими, що відносяться до травми отриманої потерпілим в ДТП від 18.05.2022 р., а витрати в розмірі 69,20 грн. не доведені позивачем. AT «СК «ІНГО», посилаючись на ст. 26- 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає, що, оскільки, розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю складає 1126,00 грн. (обґрунтовані та доведені витрати на лікування), відповідно розмір моральної шкоди становить 56,31 грн. (1126,00 грн. х 5%). AT «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого на рахунок Позивача в загальній сумі 1182,41 грн., що складається: 1126,00 грн. витрати на лікування та 56,31 грн. за моральну шкоду, що підтверджується платіжним дорученням № 13646 від 01.09.2022 р.

Страховик заперечив стягнення 650,00 грн на лікування потерпілого, згідно п. 24.2 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки, документально підтверджені витрати на лікування, надані позивачем, складають 1 126,00 грн., тобто більше ніж мінімальний розмір страхового відшкодування, визначений п. 24.2 ст. 24 Закону (650 грн. за 3 дні лікування Позивача), то норма, встановлена п. 24.2 ст. 24 Закону, не застосовується до вимог позивача.

До початку розгляду справи по суті, 13.03.2023 року представник позивача ОСОБА_5 подав заяву про відмову від позову в частині заявлених вимог до АТ «СК «ІНГО», та підтримав позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , не погоджуючись з позовними вимогами, подав відзив, в якому зазначив, що його цивільно-правова відповідальність на момент вчинення ДТП була застрахована в АТ «СК «ІНГО», де згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №206272754, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн., за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 260 000 грн., франшиза 0,00 грн. Відповідач ОСОБА_2 зазначає, що згідно Звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» № 36873 від 14.09.2022р., який проводився згідно договору про проведення оцінки матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу з AT «СК «ІНГО» за дорученням власника КТЗ ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «RENAULT LOGAN» д.р.н. НОМЕР_2 станом на 13.09.2022р. дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження 256 562,26 грн. Згідно Висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу №38844 від 26.10.2022р., ринкова вартість аварійного (несправного) КТЗ «RENAULT LOGAN» р.н.з. НОМЕР_2 на момент оцінки складає 103 175,77 грн. Оскільки АТ «СК «ІНГО» виплатило позивачу 130 000, 00 грн., то відповідач вважає, що сума відшкодування збитків позивачу становить 23 386,49 грн. (256 562,26 грн. (вартість автомобіля до ДТП) - 103 175,77 грн. (вартість автомобіля після ДТП) - 130 000,00 грн.(сума страхового відшкодування).

Відповідач ОСОБА_2 вважає вимоги про стягнення з нього витрат за складення висновку експертного дослідження №58 від 14.11.2022 у розмірі 6 500,00 грн. безпідставними, оскільки страховою компанією визначено оцінку матеріального збитку, на підставі Звіту від 14.09.2022р. та висновку від 26.10.2022р., з якою позивач погодився, але з власної ініціативи здійснив замовлення повторного звіту вже після отримання від страхової компанії відшкодування у розмірі 130 000,00 грн., а тому, на думку відповідача, такі витрати не виправдані, оскільки слід брати до уваги саме Звіт та Висновок страхової компанії.

ОСОБА_2 , заперечуючи стягнення з нього моральної шкоди в сумі 29 907,74 грн., вказує, що моральна шкода спричинена ушкодженням здоров`я з винуватця ДТП стягується із відрахуванням розміру моральної шкоди, яку зобов`язаний виплатити страховик. А тому, позивач мав право звернутися саме до страховика з вимогою про виплату моральної шкоди. Проте, згідно відповіді на адвокатський запит страхової компанії, ОСОБА_1 отримав тільки страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. за пошкоджений транспортний засіб, а відшкодування інших витрат не просив.

ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 01.02.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження, призначив справу до розгляду (а.с. 52-53).

07.03.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від АТ «СК «ІНГО» (а.с.57-73).

13.03.2023 року представник позивача ОСОБА_5 подав заяву про відмову від позову в частині заявлених вимог до АТ «СК «ІНГО» (а.с. 77).

13.03.2023 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, прийнято відмову від позовних вимог до АТ «СК «ІНГО» (а.с. 78-79).

13.04.2023 року відповідач ОСОБА_2 подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 85).

02.05.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 (а.с. 91-131)

08.05.2023 року представник позивача ОСОБА_5 подав відповідь на відзив (а.с. 135-141).

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Батура П.О. підтримав позовні вимоги до ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Кукса О.В. заперечила заявлені позовні вимоги, позов визнано частково.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що 18.05.2022 року о 09 год. 20 хв. в м. Біла Церква Київської області на перехресті вул.Леваневського та проїзд Західний водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA» А5 д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання з правої смуги руху в крайню ліву смугу не надав переваги в русі транспортному засобу «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в тій смузі, в яку ОСОБА_2 мав намір перестроїтись. В подальшому за інерцією водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT», від зіткнення здійснив зміщення транспортного засобу вліво, що спричинило зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER» 413 CDI д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який зупинився в лівій крайній смузі в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України.

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю постановою від 25.07.2022 року по справі № 357/5229/22 визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.12-14).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «SKODA OCTAVIA» А5 д.н.з. НОМЕР_1 на час скоєння ДТП була застрахована у АТ «Страхова компанія «ІНГО» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206272754 (а.с.64)

Встановлено, що 15.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до AT «СК «ІНГО» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 63).

Встановлено, що 01.11.2022 року AT «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування позивачеві, у розмірі 130 000,00 грн., що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку ОСОБА_1 (а.с. 38)

Згідно розрахунку страхового відшкодування, складеного лікарем судово-медичним експертом Волобуєвим О.Є. витрати за лікування по фінансовим документам становлять 1126,00 грн., а також розмір моральної шкоди розраховано в сумі 56,31, всього 1182,41 грн., що було сплачено на рахунок позивача та підтверджено платіжним дорученням № 13646 (а.с. 66)

Встановлено, що AT «СК «ІНГО» здійснило виплату на підставі Звіту за вих.№ 36873 від 14.09.2022 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», згідно договору про проведення оцінки матеріального збитку з АТ «СК «ІНГО» за дорученням 36873 від власника КТЗ ОСОБА_1 (а.с. 101-114)

Згідно вказаного Звіту вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 станом на 13.09.2022 року дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження 256 562,26 грн., оскільки вартість відновлювального ремонту (294 975,50 грн.) більша ринкової вартості КТЗ (256 562,26 грн.).

Згідно висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу № 38844, ринкова вартість аварійного (несправного) КТЗ «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 на момент оцінки (13.09.2022 року) складає 103 175,77 грн. (а.с. 130-131)

З Висновку експерта № 58 від 14.11.2022 року про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням КТЗ «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , виготовленого на підставі договору заяви, укладеного 07.11.2022 року між суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП на дату оцінки складає 266 025,47 грн., а ринкова вартість КТЗ «RENAULT LOGAN» на 10.11.2022 р. становить 326 200 грн. (а.с.16-36)

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч.16, ч.17 ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961 IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961 IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Так, судом було встановлено, що AT «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування позивачеві, у розмірі 130 000,00 грн., але розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відповідно до статті 28 Закону№ 1961 IV, до шкоди, заподіяної в результаті ДТП майну потерпілого, належить, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно із звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.1 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (пункт 30.2 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій особі різниці між фактичним розміром шкоди, завданої його транспортному засобу у ДТП, і страховою виплатою, яка підлягає виплаті потерпілому, Верховний Суд у постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 363/2222/16-ц зробив такий правовий висновок.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18 (провадження № 61-17280св20), від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18 (провадження № 61-4879св21), від 26.01.2023 по справі № 349/487/21(провадження № 61-8156св22).

Встановлено, що згідно Звіту № 36873 від 14.09.2022 року та Висновку про вартість пошкодженого КТЗ - вартість автомобіля «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 до ДТП становила 256 562,26 грн., а після ДТП - 103 175,77 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на стягнення з ОСОБА_2 23 386,49 грн у відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням автомобіля (256 562,26 грн (вартість автомобіля до ДТП) - 103 175,77 грн (вартість автомобіля після ДТП) - 130 000 грн (сума страхового відшкодування).

Сторони в судовому засіданні обґрунтовували свої позиції, посилаючись на різні висновки про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ і, якщо вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП в зазначених висновках визначена майже однакова, то ринкова вартість цього автомобіля до ДТП суттєво різниться у наданих висновках /різниця в 69638 грн./, а також, у Висновку на який посилається позивач не визначено вартість пошкодженого КТЗ після ДТП.

Суд звертає увагу, що Висновок експерта №58 від 14.11.2022р. було виготовлено через пів року після страхового випадку з власної ініціативи позивача. При цьому, позивач до судового розгляду даної справи не заперечував Звіт № 36873 від 14.09.2022 року, за яким було визначено розмір страхового відшкодування, яке позивач і отримав.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 не отримував Звіт № 36873 від 14.09.2022 року, бо страховик усно відмовив йому надати цей Звіт, але з матеріалів справи вбачається, що позивач надавав доручення на його проведення, та був обізнаний про визначене страхове відшкодування саме на підставі Звіту № 36873 від 14.09.2022р., але звертаючись до суду вважає, що слід взяти до уваги саме Висновок експерта, складений 14.11.2022 року судовим експертом Петрушанко В.Ф., зазначаючи помилкові висновки у Звіті № 36873 від 14.09.2022р щодо визначеної ринкової вартості КТЗ до ДТП, також, позивач вказує на ряд порушень при складанні Звіту № 36873 від 14.09.2022 року.

Надаючи аналіз двом доказам - Звітам про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженням ТЗ«RENAULT LOGAN» д.н.з. НОМЕР_2 , суд бере до уваги Звіт № 36873 від 14.09.2022 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», згідно договору про проведення оцінки матеріального збитку з АТ «СК «ІНГО» за дорученням 36873 від власника КТЗ ОСОБА_1 . Оскільки, як було зазначено вище, позивач знав про складений Звіт, отримав 01.11.2022р. страхове відшкодування в розмірі визначеному саме цим Звітом, і виклав свої заперечення відносно цього Звіту лише у відповіді на відзив під час розгляду справи судом. Позивач стверджує, що не був обізнаний про Звіт № 36873 від 14.09.2022р., але в такому разі є необгрунтованою необхідність проведення повторного дослідження і оцінки матеріального збитку 14.11.2022р., понесення додаткових витрат.

Крім того, на підставі п.3,п.4 ч.5 ст. 12 ЦПК України, суд роз`яснював сторонам наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Під час розгляду справи, сторони не подали клопотання про призначення судової експертизи. При цьому, сторони обгрунтовують свої позиції у спорі на підставі різних висновків фахівців, і які викликають сумніви у обох сторін щодо їх правильності.

Згідно ч.1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Однак, якщо надані сторонами висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності, то це є умовою для призначення експертизи судом (ч.1 ст. 103ЦПК України).

Процесуальна дія щодо подання в судовому засіданні клопотання про призначення судової експертизи це диспозитивне право сторін, передбачене нормами ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває в провадженні, зокрема суду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»). В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (рішення (Dulskiy v. Ukraine) від 01.06.2006 р., заява № 61679/00, пункт 71) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби в спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто в разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно зі статтею ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення із ОСОБА_2 вартості висновку експерта №58, складеному 14.11.2022 року судовим експертом Петрушанко В.Ф., у розмірі 6 500 грн.

Однак, в розрізі даного спору, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 отримав страхове відшкодування на підставі висновку - Звіту № 36873 від 14.09.2022 року, який він не заперечував і надавав доручення на його проведення, та який суд бере до уваги при вирішенні даного спору, оскільки клопотань про призначення судом відповідної експертизи не надходило, а тому є безпідставною вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат (6500 грн.) за складений висновок вартості матеріального збитку від 14.11.2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 29907,74 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами: «... у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується».

Згідно п. 9 даної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача внаслідок вчинення відповідачем дорожньої-транспортної пригоди, пошкодження належного позивачу майна, через що позивач був позбавлений можливості користуватись належним йому автомобілем, необхідність звернення до суду за відновленням порушеного права, а також ступінь вини відповідача, та із застосуванням принципів розумності і справедливості суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Щодо стягнення судових витрат

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 16,46 % ((23 386,49+5000) х 100% : 172433,19 (174370,75-1937,56)), то судовий збір слід стягнути в розмірі 287,02 грн. (1743,72 х 16,46 % : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду у розмірі 23 386,49 грн (двадцять три тисячі триста вісімдесят шість гривень сорок дев`ять копійок) та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень) та судові витрати по справі в сумі 287,02 грн. (двісті вісімдесят сім гривень дві копійки).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 30.05.2023 року

Суддя О. Я. Ярмола