КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/2819/23
УХВАЛА

30.05.2023 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», за участі третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-прогрес», про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

26.05.2023 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», за участі третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-прогрес», про визнання права власності, в якій позивач просить суд:

- визнати право власності ОСОБА_1 на квартиру за будівельним номером АДРЕСА_1 Одеса, вул. Фонтанська дорога, 122.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши позовну заяву, судом встановлено наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Визначаючи розмір судового збору в цій справі, судом приймається, що позивачем заявлені вимогу майнового характеру стосовно нерухомого майна про визнання права власності.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році з 01 січня встановлений у розмірі 2684,00 гривні.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру вираховується у співвідсотковому відношенні від визначеної ціни позову, та не може бути менше ніж 1073,60 грн. та не більше 13420,00 грн.

Судом також враховується, що у відповідності до ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У позовній заяві, позивачем визначено вартість спірного нерухомого майна 1533663,00 грн., що дорівнює ціні позову в цій справі.

Отже, 1 відсоток від вказаної ціни позову становить у розмірі 15336,63 грн., що перевищує максимальну визначену законом ставку судового збору за вимогою майнового характеру.

У зв`язку з чим, за пред`явленим позовом, з урахуванням подання позовної заяви в електронній формі та врахуванням ставки 0,8 від визначеної максимальної ставки, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 10736,00 грн. (13420*0,8%).

Позивачем в порушення вимог ст. 175 ЦПК України не надано до позову документа на підтвердження сплати судового збору у вищевказаному розмірі, однак позивачем зроблено посилання на звільнення його від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цьогоЗакону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Відтак позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Із тексту позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає зокрема, що до спірних правовідносин застосовується Закон України ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки спір порушений позивачем, безпосередньо пов`язаний з порушення пра споживача.

Суд зазначає, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175-177 ЦПК України, а саме: позивач не виклав зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим не навів підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи наведене, посилання позивача на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, є безпідставним.

Також є безпідставними посилання позивача на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 20.05.2021 року по справі №607/1569/19, як на підстави застосування до цих правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи з наступного.

У вказаній постанові Верховний Суд дійшов до висновку про вірність висновку апеляційного суду щодо того, що укладений між сторонами договір про участь у пайовому будівництві є угодою про послуги з будівництва житла. Вказаний договір є змішаним і містить в собі, в тому числі, елементи договору підряду, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом з тим, до позову позивачем не надано жодних доказів на підтвердження укладення з визначеним відповідачем жодних договорів.

За наслідком чого суд вважає, що правовідносини викладені Верховним Судом у постанові від 20.05.2021 року по справі №607/1569/19 не є тотожними обставинам викладеним позивачем в поданому позові, у зв`язку з чим застосуванню на стадії оцінки позовної заяви вимогам статті 175, 177 ЦПК України не підлягають.

З огляду на наведене, позивачеві необхідно надати до суду належний документ на підтвердження сплати судового збору за пред`явлення до суду позову майнового характеру, який підлягає сплаті у загальному розмірі 10736,00 грн.

Суд роз`яснює, що судовий збір повинен бути сплачений за реквізитами Київського районного суду міста Одеси, а саме: Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО)- 899998; Рахунок отримувача - UA0015756; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу; *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа);

Одночасно суд зазначає, що у разі сплати судового збору у належному розмірі, позивеві необхідно надати відкоригований орієнтовний розрахунок судових витрат.

Частиною 1 статті 177 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Зазначений обов`язок також визначений у частині 7 статті 43 ЦПК України, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Оглянувши позовну заяву вбачається, що позивачем в порушення вищевказаних приписів законодавства не надано до суду належних доказів на підтвердження надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи, якими є: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-прогрес», за офіційними адресами місцезнаходження, копій поданих до суду документів, а саме копії позовної заяви, з усіма поданими документами до позову.

За наслідком чого, позивачеві необхідно надати до суду належні докази,на підтвердження надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи, якими є: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут», Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-прогрес», за офіційними адресами місцезнаходження, копії поданих до суду документів, а саме копії позовної заяви, з усіма поданими документами до позову, на виконання приписів ч.1 ст. 177 ЦПК України та ч.7 ст. 43 ЦПК України.

Вказані докази повинні відповідати положенням до їх оформлення згідно з Порядком надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними визначені Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року за №270

Одночасно роз`яснити позивачеві, що у разі надання до суду додаткових документів до позову в електронній формі, необхідно також надати докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, а у разі подання до суду документів в письмовій формі, надати їх копії у відповідності до кількості учасників процесу, а саме відповідачів та третіх осіб.

Частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», за участі третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-прогрес», про визнання права власності, слід залишити без руху та слід надати заявникові строк терміном в п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків поданої заяви.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», за участі третіх осіб: Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-прогрес», про визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви - п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Калініченко Л. В.