Справа № 646/1833/23
№ провадження 2/646/1205/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2023 р. м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстрації Харківської міської ради, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про зняття арешту та заборони відчуження майна,-

в с т а н о в и в :

08.05.2023 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивачка просить суд: встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що зазначений у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, під час реєстрації 24.11.2009 р. обтяження за номером 9275753, в якості власника 1/4 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , не є власником вказаного нерухомого майна; визнати дії Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції шодо складання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 531591, 16.11.2009 р. незаконними; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 531591, 16.11.2009 року, видану Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції; зняти арешт та заборону відчуження, накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 531591, 16.11.2009 року, видану Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, на будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.05.2023 року позовну заяву - залишено без руху оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, та позивачу роз`яснено право протягом п`яти днів з дня отримання ухвали усунути виявлені недоліки, шляхом подання заяви з додержанням вимог, встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Тобто, позивачу необхідно було: доплатити судовий збір у розмірі 3220,80 грн., визначитися з колом відповідачів, а також не зазначено окремо по кожному з третіх осіб яким саме чином вирішення спору між позивачем та відповідачем вплине на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін.

22.05.2023 року ОСОБА_1 звертається з уточненою позовною заявою, в якій просить суд:

-зняти арешт та заборону відчуження майна з нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зареєстрований на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №531591, 16.11.2009 року, виданої Комінтернівським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, оскільки вказаною постановою накладалось обтяження за іншою адресою: АДРЕСА_1 , та оскільки домоволодіння за адресами АДРЕСА_2 є різними домоволодіннями з різними власниками.

Однак, згідно доданих до уточненої позовної заяви додатків, а саме відповіді Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.05.2023 року за №39026 зазначено, що згідно даних наданих до відділу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідно довідки №1115584 про надання інформації з паперових носіїв до 31.12.2012 року виданою Харківським міським Бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради.

Також, за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано право власності на 1/4 частину домоволодіння з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування №1-225, посв. 5-ю ХДПК 11.05.1995 р.

Згідно з інформацією з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на майно боржника ОСОБА_2 накладено арешт (реєстраційний номер обтяження 9275753, зареєстровано 24.11.2009 року), винесено на підставі постанови АА№531591, 16.11.2009, обтяжувач - Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, а саме на 1/4 частину домоволодіння з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру Іпотек, Сдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , арешт не накладався.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Так, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

З огляду на те, що судове рішення про залишення позовної заяви без руху не виконане заявником в повному обсязі, а уточнена позовна заява має суперечності, тому позовна заява підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, повернення позовної заяви, відповідно до ч.6 ст.185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Суддя також враховує та звертає увагу, що згідно з ч.2 ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п.36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 ЦПК України, а саме, не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст.185 ЦПК України).

З огляду на те, що позивачем недоліки поданої заяви не усунуті у відповідності до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.05.2023 року, а також уточнена позовна заява має суперечності в позовних вимогах, за таких обставин вбачається, що позовна заява визнається не поданою та підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 43, 44, 116, 185, 260 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Основ`янсько Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстрації Харківської міської ради, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про зняття арешту та заборони відчуження майна - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвалу може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко