печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Кабінету Міністрів України, про стягнення заборгованості із заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - відповідач, АТ «Ощадбанк»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 2 005 820 грн. заборгованості із заробітної плати та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк»), правонаступником якого є АТ «Ощадбанк», та ОСОБА_1 було укладено контракт, яким врегульовано трудові відносини між сторонами щодо виконання позивачем роботи на посаді заступника голови Правління АТ «Ощадбанк». До цього контракту в подальшому було укладено додаткові угоди від 03.08.2017 року, від 03.12.2019 року та від 29.07.2020 року.

Згідно з п. 3.1 вказаного контракту у редакції від 03.08.2017 року посадовий оклад позивача становив 256 000 грн.; у подальшому при зміні розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України, розмір посадового окладу позивача мав перераховуватись та встановлюватись у сумі, кратній восьмидесяті розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України.

05.04.2021 року контракт було припинено, позивача звільнено з АТ «Ощадбанк».

Позивач зазначає, що в період з квітня 2020 року по вересень 2020 року відповідач виплатив позивачу посадовий оклад у розмірі 47 230 грн. за кожний місяць роботи, що за вказаний період часу є меншим ніж сума посадового окладу, яка підлягала сплаті позивачу відповідно до умов контракту, на 2 005 820 грн.

Позивач вважає, що відповідач не мав права самостійно зменшувати посадовий оклад позивача без внесення відповідних змін до контракту, укладеного між сторонами, у якому визначено цей посадовий оклад.

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ч. 3 ст. 21, ст. 103 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), ст.ст. 20, 22, 29 Закону України «Про оплату праці», позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості із заробітної плати та призначено підготовче засідання у справі на 22.09.2021 року.

У зв`язку із зайнятістю головуючого судді в іншому провадженні судове засідання, призначене на 22.09.2021 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 15.11.2021 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2021 року розгляд справи відкладено на 23.02.2022 року.

15.11.2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, у якому він просить: залучити до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Кабінет Міністрів України; відмовити позивачу в позові повністю у зв`язку з його безпідставністю та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на оплату правової допомоги.

Відзив обґрунтований тим, що виплата заробітної плати здійснювалась позивачу в повному обсязі відповідно до контракту та вимог законодавства, чинного на час здійснення виплат; остаточний розрахунок з позивачем було проведено в повному обсязі в останній день роботи. Зокрема, при зміні розміру мінімальної заробітної плати чинним законодавством посадовий оклад позивача підлягав перерахунку. Прийняття Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», який набрав чинності 18.04.2020 року, та прийняття Кабінетом Міністрів України на реалізацію цього Закону розпорядження «Про деякі питання виплати заробітної плати та винагороди керівникам акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 29.04.2020 року № 479-р відповідає вимогам ст. 94 КЗпП України та ст. 8 Закону України «Про оплату праці». Оскільки положеннями вказаних Закону та розпорядження не вносились зміни до умов оплати праці, то попередження працівників про запровадження нових або про зміну діючих умов оплати праці у бік погіршення не застосовуються (ст. 103 КЗпП України, ст. 29 Закону України «Про оплату праці»).

30.11.2021 року до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив на позовну заяву, у якій зазначено, що вказані відповідачем нормативні та індивідуальні акти не є достатньою підставою для одностороннього відступлення від умов контракту, укладеного з позивачем, та зміни умов оплати праці. Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про деякі питання виплати заробітної плати та винагороди керівникам акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 29.04.2020 року № 479-р містить рекомендацію, а не припис і не є підставою для односторонньої зміни умов оплати праці. Щодо залучення до участі у справі Кабінету Міністрів України в якості третьої особи, то позивач вважає, що рішення суду у цій справі не вплине на права та обов`язки Кабінету Міністрів України.

12.12.2021 року до суду надійшли заперечення представника відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву, у яких зазначено, що довідка від 04.11.2001 року та розрахунковий лист є належними та допустимими доказами, що підтверджують здійснення відповідачем належних позивачу виплат; виплата заробітної плати позивачу здійснювалась відповідно до вимог закону, рішень Наглядової ради і Правління відповідача.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року задоволено заяву представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Кабінет Міністрів України (далі - третя особа).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2022 року підготовче засідання відкладено на 27.04.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.04.2022 року підготовче засідання відкладено на 30.05.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2022 року підготовче засідання відкладено на 19.07.2022 року.

15.07.2022 року до суду надійшли пояснення представника відповідача, у яких він посилається на існуючу судову практику в аналогічних спорах та додає копії відповідних судових рішень.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2022 року підготовче засідання відкладено на 07.10.2022 року.

05.08.2022 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо позову, у яких зазначено, що п. 10 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким передбачено встановлення місячної винагороди і заробітної плати в розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року, носить імперативний характер для Уряду. На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження від 29.04.2020 року № 479-р. Отже, оплата праці позивачу у період з квітня по вересень 2020 року мала бути здійснена відповідно до імперативних норм вказаного Закону.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2022 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Ощадбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Кабінету Міністрів України, про стягнення заборгованості із заробітної плати до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 17.01.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2023 року оголошено у справі перерву до 27.03.2023 року.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились; про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивача подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснити без його участі, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснити без його участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснити без його участі.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 04.12.2014 року між Наглядовою радою ПАТ «Ощадбанк» та заступником голови Правління ПАТ «Ощадбанк» Стецевичем А.І. (керівник) укладено контракт, який згідно з п. 1.2 є трудовим договором, на підставі якого виникли трудові відносини між сторонами.

За змістом п. 1.1 цього контракту керівник зобов`язується забезпечувати виконання покладених на Правління ПАТ «Ощадбанк» завдань та функцій, передбачених статутом банку та положенням про правління банку.

Згідно з п. 3.1 вказаного контракту керівнику встановлюється посадовий оклад у сумі 79 170 грн. У подальшому при зміні розміру мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством України, розмір посадового окладу керівника перераховується та встановлюється у сумі, кратній 65 розмірам мінімальних заробітних плат, встановлених чинним законодавством України.

До цього контракту в подальшому було укладено: додаткову угоду № 1 від 03.08.2017 року, якою зокрема було внесено зміни до п. 3.1 контракту та встановлено посадовий оклад керівнику в сумі 256 000 грн.; додаткову угоду № 2 від 03.12.2019 року та додаткову угоду № 3 від 29.07.2020 року.

Наказом АТ «Ощадбанк» від 05.04.2021 року № 579-к звільнено ОСОБА_1 з посади заступника голови Правління АТ «Ощадбанк» 05.04.2021 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України та останнього абзацу пп а) пп 5) п. 5.2 трудового контракту.

Згідно з копією довідки АТ «Ощадбанк» від 04.11.2021 року № 13/5-25/1758 заробітна плата ОСОБА_1 з січня 2020 року по квітень 2021 року включно становила 5 592 584,35 грн., зокрема, позивачу виплачено заробітну плату: у січні 2020 року - 242 194,26 грн.; у лютому 2020 року - 263 297,21 грн.; у березні 2020 року - 267 793,65 грн.; у квітні 2020 року - 139 769,20 грн.; у травні 2020 року - 70 148,13 грн.; у червні 2020 року - 37 547,85 грн.; у липні 2020 року - 37 547,85 грн.; у серпні 2020 року - 61 484,35 грн.; у вересні 2020 року - 37 469,84 грн.; у жовтні 2020 року - 320 789,34 грн.; у листопаді 2020 року - 301 796,17 грн.; у грудні 2020 року - 338 992,06 грн.; у січні 2021 року - 324 389,47 грн.; у лютому 2021 року - 372 309,26 грн.; у березні 2021 року - 244 890,91 грн.; у квітні 2021 року - 2 532 164,80 грн.

Згідно з копією протоколу засідання Наглядової ради АТ «Ощадбанк» від 29.04.2020 року № 10 прийнято рішення на виконання Закону України «Про несення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», що з 17.04.2020 року на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, заробітна плата голові Правління АТ «Ощадбанк» та всім заступникам голови Правління АТ «Ощадбанк» (включаючи всі надбавки та додаткове матеріальне стимулювання в розмірі та на умовах, визначених локальним(и) нормативним(и) актом(ами) щодо умов оплати праці та матеріального стимулювання голови Правління, заступників голови та членів Правління, який(і) затверджено Наглядовою радою) визначається у розмірі 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року, та становить 47 230 грн. в місяць. При цьому, в розмірі заробітної плати голові Правління АТ «Ощадбанк» та всім заступникам голови Правління АТ «Ощадбанк» не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності та оплата щорічної відпустки. З метою виконання вказаного пункту рішення затверджено, зокрема, додаткову угоду № 2 до контракту від 04.12.2014 року зі ОСОБА_1 ; затверджено текст повідомлення про наступну зміну діючих умов оплати праці голови Правління та заступників голови Правління в редакції, що додається.

Постановою Правління АТ «Ощадбанк» від 08.05.2020 року № 272 у зв`язку з прийняттям Закону України «Про несення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» ухвалено департаменту бухгалтерського обліку на період з 01.05.2020 року до завершення місяця, в якому відміняється установлений згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 карантин, здійснювати виплату голові та заступникам голови Правління банку місячної заробітної плати у розмірі 47 230 грн. з урахуванням податків та зборів. Зазначену постанову підписано головою Правління та членами Правління, у тому числі, ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому зарплати без обмеження будь-яким строком.

За приписами ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про оплату праці» оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту.

За положеннями ст. 22 Закону України «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективним договором.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», який набрав чинності 18.04.2020 року, були запроваджені обмеження щодо розміру винагороди за працю за деякими категоріями посад. Зокрема, п. 10 розділу II «Прикінцеві положення» цього Закону встановлено, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, місячна винагорода і заробітна плата керівникам, членам виконавчих органів та наглядових рад суб`єктів господарювання державного сектору економіки (включаючи державні банки), управління якими здійснюється відповідно до законодавства про управління об`єктами державної власності (включаючи Закон України «Про банки і банківську діяльність»), визначається у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року. При цьому, у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності та оплата щорічної відпустки.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» Кабінет Міністрів України зобов`язаний вжити заходів щодо виконання вказаного пункту Закону.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про банки і банківську діяльність» державний банк - це банк, 100 відсотків статутного капіталу якого належить державі. Єдиним акціонером державного банку є держава. Функції з управління корпоративними правами держави у державному банку здійснює Кабінет Міністрів України. Орган, що здійснює управління корпоративними правами держави у державному банку, також виконує функції вищого органу управління державного банку. Іншими органами управління державного банку є наглядова рада державного банку та правління державного банку. Виконавчим органом державного банку, що здійснює поточне управління діяльністю державного банку, є правління державного банку.

Згідно з п.п. 1, 8 статуту АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2003 року № 261 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2022 року № 958), АТ «Ощадбанк» є державним банком. Єдиним акціонером банку, якому належить 100 відсотків акцій у статутному капіталі банку, є держава. Функції з управління корпоративними правами держави у банку здійснює Кабінет Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 479-р «Деякі питання виплати заробітної плати та винагороди керівникам акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», на виконання норм Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», рекомендовано Наглядовій раді АТ «Ощадбанк» у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, забезпечити в межах власних повноважень виплату голові та членам Правління АТ «Ощадбанк» заробітної плати у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року. При цьому, в зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності та оплата щорічної відпустки; членам Наглядової ради АТ «Ощадбанк» забезпечити вжиття заходів, спрямованих на отримання сум винагороди у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2020 року.

З огляду на зазначене, АТ «Ощадбанк», маючи статус державного банку, є суб`єктом, на якого поширюються як п. 10 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», так і розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року № 479-р.

Вказаною нормою Закону імперативно визначено розмір, до якого зменшується заробітна плата членів правління державних банків, а також встановлено, що таке зменшення відбувається одразу, оскільки безпосередньо дано вказівку застосовувати норму Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» вже у квітні 2020 року.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Таким чином, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» запровадив щодо відповідача спеціальне регулювання процедури зміни умов оплати праці, оскільки його механізми не допускають та не передбачають додаткових можливостей та гарантій, що встановлені загальними нормами (зокрема, попереднє повідомлення про зміну умов оплати праці чи внесення відповідних змін до трудових контрактів).

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про оплату праці», держава здійснює регулювання умов праці найманих працівником шляхом, в тому числі, встановлення розміру та умов оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній власності. При цьому законодавство не встановлює, що таке своє право держава повинна реалізовувати в якому-небудь спеціальному порядку (наприклад, згода співробітника або попереднє повідомлення). Отже, ухвалення Верховною Радою України Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» є прикладом реалізації такого права на встановлення розміру оплати праці.

Також, відповідно до п. 8 роз`яснення Мінекономрозвитку України (відповідального за сферу трудових відносин) щодо виплати заробітних плат відповідно до Закону № 5532, яке було поширене листом від 23.04.2020 року № 3502-06/26135-01 та оприлюднене на офіційній веб-сторінці Мінекономрозвитку України, визначено, що положеннями ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та п. 10 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» не вносяться зміни до умов оплати праці, тому попередження працівників про запровадження нових або про зміну діючих умов оплати праці у бік погіршення не застосовується (ст. 103 КЗпП України і ст. 29 Закону України «Про оплату праці»).

Таким чином, норми Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та підзаконних актів, виданих на його виконання щодо членів правління, розпочинають свою дію відразу з часу прийняття та не передбачають процедури внесення змін до контрактів членів правління банку.

Отже, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачає спеціальну, обов`язкову для окремих суб`єктів, до яких відноситься і АТ «Ощадбанк», процедуру зміни винагороди (зміни розміру заробітної плати), що стосується позивача, та яка в імперативному порядку вимагає зменшення розміру винагороди, передбаченої загальними нормами, на які посилається позивач.

Таким чином, норми Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прийняті як тимчасовий захід на період до завершення карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, повинні застосовуватись як спеціальні по відношенню до загальних норм, що регулюють загальну процедуру зміни розміру оплати праці.

Наглядовою радою АТ «Ощадбанк» приймалось рішення про виплату винагороди членам Правління у зменшеному розмірі на виконання п. 10 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Отже, в даному випадку зміна оплати праці відбулась не у зв`язку з рішенням органу правління банку істотно зменшити розмір заробітної плати членам правління банку, а у зв`язку з виконанням імперативної вимоги Закону щодо зменшення заробітної плати членів правління державних банків, оскільки таке зменшення відбулося одразу, у зв`язку із застосуванням Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» вже у квітні 2020 року.

Доводи позивача про те, що банк при зміні розміру оплати праці позивача повинен керуватися нормами КЗпП України щодо порядку зміни істотних умов трудового договору суд оцінює критично, оскільки на час впровадження розміру заробітної плати членам Правління банку Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» був чинний, не скасований, не змінений та не визнаний неконституційним, тому у Наглядової ради банку не було обов`язку повідомляти працівників про істотні зміни умов оплати праці, крім того, така інформація була загально відома.

Оскільки норми Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» про обмеження винагороди імперативно визначають розмір, до якого зменшується заробітна плата усіх без винятку членів правління державних банків, а також встановлюють, що таке зменшення відбувається одразу, оскільки безпосередньо дано вказівку застосовувати норму зазначеного Закону вже у квітні 2020 року, то банк обґрунтовано вважав, що внаслідок прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», який набрав чинності з 18.04.2020 року, він не мав правових підстав для нарахування та виплати винагороди без застосування обмежень, встановлених даним Законом, при цьому, у нього були відсутні можливість і повноваження обирати, який саме нормативно-правовий акт застосовувати, натомість наявний обов`язок виконувати приписи та вимоги чинного законодавства.

З огляду на зазначене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів на їх підтвердження.

У ст. 141 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правничу допомогу.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить стягнути з позивача понесені ним судові витрати на правничу допомогу, остаточний розмір яких буде встановлений пізніше у повному обсязі. За попереднім розрахунком витрати на правничу допомогу, які очікує понести відповідач, становлять: 307 200 грн. у суді першої інстанції; 153 600 грн. - у суді апеляційної інстанції; 153 600 грн. - у суді касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, акту виконаних робіт, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

До відзиву на позовну заяву представник відповідача долучив копію договору про надання правової допомоги № 2785 від 28.09.2021 року, згідно з п. 4.1 якого розмір винагороди об`єднання за надання клієнту правової допомоги та порядок її сплати визначається додатковою угодою, що підписується сторонами, і є його невід`ємною частиною.

На час ухвалення судом рішення відповідач не надав суду документального підтвердження розміру здійснених ним витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, тому суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 24, 43, 55, 68, 129, 129-1 Конституції України, ст. 94, 97, 103, 233 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 8, 20, 22, 29 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1, 7 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п. 10 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273-275, 279, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Кабінету Міністрів України, про стягнення заборгованості із заробітної плати - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 07.04.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький