ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 701/604/22
Провадження № 22-ц/821/467/23
категорія: 302090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач: заступник керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Іванківської сільської ради

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Харіна Олексія Миколайовича на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2023 року у справі за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Іванківської сільської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості орендної плати за землю.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості орендної плати за землю.

На підставу своїх вимог спирається на те, що Уманською окружною прокуратурою у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено наявність порушення вимог земельного законодавства, що полягає у несплаті ОСОБА_1 , орендної плати за використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Іваньківської сільської ради об`єднаної територіальної громади Уманського району Черкаської області.

Обставини, якими обґрунтовуються вимоги позовної заяви:

15.01.2017р. між Іваньківською сільською радою та ОСОБА_1 , укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0404 площею 0,8545 га, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Договір 27.04.2017р. зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 20242168.

Згідно п. 3 Договору на вказаній земельній ділянці розташовано об`єкти нерухомого майна, зокрема, нежитлова будівля свиноферми № 1 площею 1674,6 кв. м, прибудова площею 13,3 кв. м, прибудова площею 46,9 кв. м, прибудова площею 13,4 кв. м, що належать на праві власності ОСОБА_1 .

Договір укладено на 49 років, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, річний розмір орендної плати становить 4,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Орендна плата вноситься щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 13 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у визначені строки, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 24 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Установлено, що ОСОБА_1 , умови Договору не виконує, систематично не сплачує орендну плату, а тому заборгував до бюджету в межах строків позовної давності 60730,95 гривень орендної плати.

Відповідач орендну плату за використання земель комунальної власності упродовж 2020 - 2022 років взагалі не сплачував, що свідчить про грубе порушення умов договору та невиконання взятих на себе зобов`язань.

Предметом спірних правовідносин є стягнення орендної плати за користування землею.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Отже, у зв`язку з тим, що існуюча заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 60730,95 грн., виникла внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе умовами Договору зобов`язань вносити до бюджету орендну плату за користування на умовах оренди земельної ділянки, у позивача - Іваньківської сільської ради, як власника цього об`єкту нерухомості, є право вимагати стягнення заборгованої суми у судовому порядку.

Відповідним розрахунком встановлено, що інфляційні втрати за період заборгованості становлять 17576 грн., а 3 % річних від суми заборгованості становлять 2841 грн.

Разом з тим, зважаючи на передбачену п. 13 умову нарахування пені у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, відповідна сума також підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, з відповідними зазначеними вище особливостями нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за період прострочення у межах строків позовної давності, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, становить 3411 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 84558 грн. 95 коп., що і змусило заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Іваньківської сільської ради звернутись з відповідним позовом до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ) на користь Іваньківської сільської ради (вул. Ігоря Щербини, 35, с. Іваньки Уманський район, Черкаська область, 20132, ) 60730, 95 грн. заборгованості зі сплати орендної плати згідно договору оренди землі від 15.01.2017р., 17576 грн. інфляційних втрати за період заборгованості, 2841 грн. - 3 % річних від суми заборгованості та 3411 грн. пені.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок) на користь Черкаської обласної прокуратури (18000, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 286, код за , р/р UА0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ).

Рішення суду мотивоване тим, що у зв`язку з тим, що існуюча заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 60730,95 грн., (із розрахунку: площа земельної ділянки - 0,8545га, нормативно грошова оцінка земельної ділянки на 01.01.2017р. - 462711,75 грн., розмір орендної плати за рік - 20822,03грн.) виникла внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе умовами Договору зобов`язань вносити до бюджету орендну плату за користування на умовах оренди земельної ділянки, у позивача - Іваньківської сільської ради, як власника цього об`єкту нерухомості, є право вимагати стягнення заборгованої суми у судовому порядку.

Враховуючи основну суму заборгованості зі сплати орендної плати в розмірі 60 730, 95 грн., передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат в сумі 17576 грн., 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 2841 грн. та пені в сумі 3411 грн. загальна сума, що підлягає стягненню з Відповідача становить 84558,95 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У лютому 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Харін Олексій Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просить, повернути позивачу без розгляду заяву про збільшення позовних вимог (в порядку ст. 49 ЦПК України) від 04.11.2022 №53/3-602 вих.22, скасувати рішення суду 1 інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити Уманській окружній прокуратурі в задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Харіна Олексія Миколайовича мотивована тим, що судом 1 інстанції безпідставно прийнято до розгляду та розглянуто заяву про збільшення позовних вимог, яка за нормами ЦПК України підлягає поверненню позивачу, що є прямим порушенням приписів ст. 49 ЦПК України. Також, стверджує, що судом неповно з`ясовано обставини та недоведеність обставин під час постановлення висновку щодо існуючої заборгованості із оплати орендної плати. Вказує, що судом 1 інстанції із порушенням частини другої статті 625 ЦК України здійснено нарахування інфляційних втрат, 3% річних за 2020 рік, оскільки належним чином не встановлено існування у 2020 році прострочення боржника із виконання грошового забезпечення.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

В березні 2023 року заступник керівника Уманської окружної прокуратури Горобець Тарас подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що у апеляційній скарзі представником відповідача помилково зроблено висновок, що прокурором заявлено заяву, яка є заявою про зміну предмету та підстав позову. Як вбачається із позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог, предмет позову не змінився, оскільки матеріальна вимога, а саме стягнення заборгованості за договором оренди землі, інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України залишилася незмінною, а змінився лише цифровий еквівалент внаслідок зміни розрахунку штрафних санкцій. Не змінились також і підстави позову, а саме нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Також, стверджує, що розрахунок суми основного боргу було здійснено із урахуванням 3 річного строку позовної давності до часу звернення з позовом до суду. Відповідачем з часу укладення договору оренди не було здійснено жодного разу сплати коштів за користування землею, що не спростовано ні відповідачем, ні його представником в судовому засіданні. Вказане свідчить про свідоме невиконання умов договору оренди землі в частині сплати орендної плати. Висновки сторони відповідача про «недіючі приписи договору» не заслуговують на увагу, зважаючи на принципи договірних відносин, а також на те, що дані приписи договору відповідачем не оспорено в судовому порядку та не ініціювалось їх зміну за згодою сторін. Представником відповідача помилково зроблено висновок про необхідність розрахунку періоду сплати орендної плати за договором оренди за календарний рік, а не помісячними платежами, що може свідчить про вільне трактування з його боку як договірних відносин, так і вимог законодавства. Відповідно до умов договору орендна плата вноситься щомісяця протягом 30 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

28 лютого 2023 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Харіна Олексія Миколайовича на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2023 року у справі за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Іванківської сільської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості орендної плати за землю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 27 березня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що Уманською окружною прокуратурою у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено наявність порушення вимог земельного законодавства, що полягає у несплаті ОСОБА_1 , орендної плати за використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Іваньківської сільської ради об`єднаної територіальної громади Уманського району Черкаської області.

15.01.2017 між Іваньківською сільською радою та ОСОБА_1 , укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0404 площею 0,8545 га, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Договір 27.04.2017р. зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 20242168.

Згідно п. 3 Договору на вказаній земельній ділянці розташовано об`єкти нерухомого майна, зокрема, нежитлова будівля свиноферми № 1 площею 1674,6 кв. м, прибудова площею 13,3 кв. м, прибудова площею 46,9 кв. м, прибудова площею 13,4 кв. м, що належать на праві власності ОСОБА_1 .

Договір укладено на 49 років, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, річний розмір орендної плати становить 4,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Орендна плата вноситься щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 13 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у визначені строки, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 24 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідач орендну плату за використання земель комунальної власності упродовж 2020 - 2022 років не сплачував, що свідчить про порушення умов договору та невиконання взятих на себе зобов`язань, оскільки доказів протилежного суду не надано.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Харіна Олексія Миколайовича не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону ст. 16 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

За приписами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати і зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувач зобов`язаний своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а ст. 3 вказаного Закону зазначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2019р. у справі № 910/20107/17.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що Уманською окружною прокуратурою у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено наявність порушення вимог земельного законодавства, що полягає у несплаті ОСОБА_1 , орендної плати за використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Іваньківської сільської ради об`єднаної територіальної громади Уманського району Черкаської області.

15.01.2017 між Іваньківською сільською радою та ОСОБА_1 , укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0404 площею 0,8545 га, за цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Договір 27.04.2017р. зареєстровано у Реєстрі речових прав на нерухоме майно під № 20242168.

Згідно п. 3 Договору на вказаній земельній ділянці розташовано об`єкти нерухомого майна, зокрема, нежитлова будівля свиноферми № 1 площею 1674,6 кв. м, прибудова площею 13,3 кв. м, прибудова площею 46,9 кв. м, прибудова площею 13,4 кв. м, що належать на праві власності ОСОБА_1 .

Договір укладено на 49 років, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, річний розмір орендної плати становить 4,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Орендна плата вноситься щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 13 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у визначені строки, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 24 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідач орендну плату за використання земель комунальної власності упродовж 2020 - 2022 років не сплачував, що свідчить про порушення умов договору та невиконання взятих на себе зобов`язань, оскільки доказів протилежного суду не надано.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що у зв`язку з тим, що існуюча заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 60730,95 грн., (із розрахунку: площа земельної ділянки - 0,8545га, нормативно грошова оцінка земельної ділянки на 01.01.2017р. - 462711,75 грн., розмір орендної плати за рік - 20822,03грн.) виникла внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе умовами Договору зобов`язань вносити до бюджету орендну плату за користування на умовах оренди земельної ділянки, у позивача - Іваньківської сільської ради, як власника цього об`єкту нерухомості, є право вимагати стягнення заборгованої суми у судовому порядку.

Враховуючи основну суму заборгованості зі сплати орендної плати в розмірі 60 730, 95 грн., передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат в сумі 17576 грн., 3 % річних від суми заборгованості в розмірі 2841 грн. та пені в сумі 3411 грн., суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача становить 84558,95 грн.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апелянта про те, що судом 1 інстанції в порушення приписів ч. 3 ст.279 ЦПК України постановлено ухвалу від 08.11.2022, якою задоволено клопотання позивача про проведення підготовчого провадження та вирішено провести підготовче засідання, є помилковим. Оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 277 ЦПК України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається. Частиною ч. ст. 277 ЦПК України передбачено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Харіна Олексія Миколайовича, то судові витрати, понесені відповідачем за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, слід залишити за останнім.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Харіна Олексія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2023 року у справі за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Іванківської сільської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості орендної плати за землю, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 12 квітня 2023 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко