Справа № 159/1785/23
Провадження № 2/159/606/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В. О.,

за участі секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту не проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину,

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

Позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить встановити факт не проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини та визнати ОСОБА_2 такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що після смерті батька відкрилась спадщина за законом. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, спадщину прийняла шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивачу відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно після смерті батька, бо в матеріалах спадкової справи міститься інформація щодо наявності ще одного спадкоємця за законом, а саме дочки спадкодавця ОСОБА_2 , яка вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, позивач зазначає, що реєстрація місця проживання відповідача по справі ОСОБА_2 за місцем проживання спадкодавця, в даному випадку не є підтвердженням прийняття спадщини. Оскільки відповідач з 2015 року не проживає за вказаною адресою та працює за кордоном, відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку встановити факт не проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання її такою, що не прийняла спадщину .

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 04 квітня 2023 року.

04 квітня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03 травня 2023 року.

В підготовче засідання сторони та їх представники не з`явились, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07 жовтня 2020 року виданим виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03 червня 2022 року виданого виконавчим комітетом Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач є дочкою померлого, зокрема факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 , як між батьком та дочкою, підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_3 виданим 28.07.1976 Поповичівською сільською радою Ковельського району Волинської області.

Позивач після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 12 червня 1994 року виданим Поповичівською сільською радою Ковельського району Волинської області.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №136/2021 після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом. Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Дружина померлого ОСОБА_4 , за життя відмовилася від належної їй частки на спадщину, про що свідчить її заява.

Згідно з листом від 24.01.2023 державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілий житловий будинок після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Відповідно до листа від 10.05.2023 державний нотаріус Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області на заяву ОСОБА_2 повідомила, що вона була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем і не відмовилася від прийняття спадщини до шести місяців з дня його смерті, тому є такою, що спадщину прийняла.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 виданим 23 листопада 1969 року Поповичівською сільською радою Ковельського району Волинської області та свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_6 виданим 05 лютого 1998 року Поповичівською сільською радою Ковельського району Волинської області.

Згідно з довідкою Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області від 14 листопада 2022 року №410, разом з ОСОБА_3 на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та протягом шести місяців після його смерті за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_2 .

Відповідно до трудової книжки від 10.08.1987 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 14.01.2015 по 20.08.2021 постійно працювала в Республіці Білорусь на посаді провізора в різних аптеках країни.

Згідно з трудовим договором від 21.05.2021 укладеним з Республіканським унітарним підприємством «БелЛекоЦентр» ОСОБА_2 працювала провізором в м. Слуцьк, Мінська область, Республіка Білорусь з 24.05.2021 по 24.05.2022.

Згідно з договором оренди житлового приміщення приватного житлового фонду громадян ОСОБА_2 орендувала житлове приміщення з 15.07.2020 по 14.07.2021 в АДРЕСА_2 . Договором передбачено, що житло надається орендарю ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_8 .

Відповідно до договору оренди житлового приміщення приватного житлового фонду громадян від 23.03.2021 ОСОБА_2 безстроково орендує житлове приміщення в АДРЕСА_3 . Договором передбачено, що житло надається орендарю ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_8 .

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Положеннями ч.1 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги, а місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем.

Дослідженими судом доказами підтверджено факт постійного не проживання відповідача ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації протягом більш п`яти років, в тому числі станом на 01 жовтня 2020 року - день смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подала, тому не може вважатися особою, яка прийняла спадщину.

Відповідно до положень матеріального та процесуального закону, змісту позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, оцінивши досліджені судом докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності та достовірності в їх сукупності, суд дійшов переконання, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 141, 247, 200, 258, 259, 263-265, 273, 279 ЦПК України, ст.1216-1222, 1258, 1268 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за сторонами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 19 травня 2023 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик