Справа № 459/127/22
Провадження № 4-с/459/16/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Демяновської Ю.Д.,

при секретарі Назар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гайдук Олени Володимирівни про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, -

в с т а н о в и в:

09.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною скаргою, у якій просить визнати протиравними дії/рішення державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гайдук Олени Володимирівни про повернення їй із повідомленням від 20.07.2023 року виконавчого листа №459/127/22, виданого 12.07.2023 року Червоноградським міським судом Львівської області; зобов`язати Червоноградський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрити виконавче провадження за її заявою про примусове виконання рішення суду від 18.07.2023 року.

Вимоги мотивовані тим, щозгідно з письмовим повідомленням державного виконавця від 20.07.2023 року виконавчий документ №459/127/22, виданий Червоноградським міським судом Львівської області 12.07.2023 року, повернуто стягувачу без прийняття до виконання з підстав, передбачених у п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у такому вказано вчинення двох дій. Такі дії державного виконавця вважає протиправними.

Сторони в судове засідання не з`явились, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Заінтересована особа заступник начальника Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав відзив проти вищевказаної скарги. Вказав, що у виконавчому листі №459/127/22 суд визначив вчинення декількох дій, що передбачають різний спосіб їх виконання. Окрім цього, резолютивна частина рішення стосується двох боржників. Вважає, що подана скарга є безпідставною.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та цивільної справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.02.2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду Львівської області від 22.06.2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні подружжя в порядку виділу такої частки задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 вартості автомобіля Шевроле Авео 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 85 823,65 грн; припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля Шевроле Авео 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .; стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 992,40 грн. сплаченого судового збору, 1812,32 грн. витрат за проведення експертизи, та 2500 грн. витрат на правову допомогу.

На підставі зазначеного рішення суду, 12.07.2023 року Червоноградським міським судом Львівської області виданий виконавчий лист №459/127/22 відносно боржника ОСОБА_2 . У вказаному виконавчому листі викладено зміст резолютивної частини рішення «Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 вартості автомобіля Шевроле Авео 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 85 823,65 грн.; Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля Шевроле Авео 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .»

20.07.2023 року за вих.№10/72310212/47345 державним виконавцем Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гайдук О.В. надіслано ОСОБА_1 повідомлення від 20.07.2023 винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №459/127/22, виданого Червоноградським міським судом Львівської області 12.07.2023 року.

Згідно повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 20.07.2023 року, адресованого ОСОБА_1 , державним виконавцем Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гайдук О.В. повертається без прийняття до виконання виконавчий лист №459/127/22, виданий Червоноградським міським судом Львівської області 12.07.2023 року, як такий що не відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ст.129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі є актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обов`язки і права державного виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В той же час, ч. 1 ст. 431 ЦПК України, встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За змістом ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вимоги до виконавчого документа.

Ч.4 цієї статті визначено вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення. Зокрема, згідно п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається у разі його невідповідності вимогам, передбаченою цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку оскаржуване рішення (повідомлення) головного державного виконавця про повернення виконавчого листа, було винесене у зв`язку із невідповідністю виконавчого документа положенням закону, з посиланням на ч.2 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, змістом зазначеної норми статті встановлено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

В той же час, нормою ч.5 ст.431 ЦПК України визначено, що лише якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видається декілька виконавчих листів, у яких зазначається один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

З рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.02.2023 року вбачається, що останнє було ухвалене на користь одного позивача проти одного відповідача.

Відповідно до копії виконавчого листа №459/127/22 від 20.02.2023 року, який було повернуто стягувачу без прийняття до виконання, останній було видано виключно лише щодо одного боржника та одного стягувача, тобто у відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.5 ст.431 ЦПК України. Викладення у виконавчому листі повного тексту резолютивної частини рішення, яка складається з двох абзаців, один з яких стосується грошового стягнення, а другий припинення власності, що не передбачає примусового виконання, не суперечить ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».Припинення права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіля Шевроле Авео 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом примусового відчуження зі збереженням за нею права на отримання повного відшкодування вартості зазначеної частки транспортного засобу - не містить заходів зобов`язальної дії. Тому, у даному випадку не можна стверджувати про вчинення декількох дій, що передбачають різний спосіб їх виконання та про різних боржників.

Отже, судом встановлено, що зазначений виконавчий лист не містив порушень, які б могли стати підставою для його повернення на підставі ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а тому вбачається, що рішення державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гайдук О.В. від 20.07.2023 року, оформлене у вигляді повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання - є неправомірним та таким, що суперечить вимогам діючого законодавства, а також порушує права особи на захист своїх прав та інтересів, як стягувача, в частині виконання рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, з огляду на вищевикладене, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем було незаконно ухвалено рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без його прийняття до виконання, суд приходить до висновку про задоволення вимог скарги та визнання зазначеного рішення (повідомлення) державного виконавця неправомірним та його скасування.

Разом з тим, як зазначено вище, виходячи зі змісту ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Зокрема, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби провести певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Крім цього, відповідно до положень п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов`язувати державного виконавця або іншу посадову особу до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу. Таким чином, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене вище, а також виходячи зі змісту прав та обов`язків виконавця при проведенні виконавчих дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження», суд не знаходить підстав для зобов`язання державної виконавчої служби відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Суд вважає, що належним способом захисту заявника є зобов`язання державної виконавчої служби повторно розглянути заяву скаржника про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 459/127/22, виданого 12.07.2023 року Червоноградським міським судом Львівської області.

Отже, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що скарга є обґрунтованою і такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 258-260, 268, 353, 431,449-451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення державного виконавця Червоноградського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гайдук Олени Володимирівни, оформлене у формі повідомлення від 20.07.2023 року про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа №459/127/22 від 12.07.2023 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області, з примусового виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.02.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні подружжя в порядку виділу такої частки.

Зобов`язати Червоноградський відділ державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №459/127/22 від 12.07.2023 року, виданого Червоноградським міським судом Львівської області, з примусового виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.02.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні подружжя в порядку виділу такої частки.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17.08.2023 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська