МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_ ________
Справа №521/4517/23
Пр. №2/521/2226/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С., за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі клопотання представника ОСОБА_3 про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2023 року було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову (а.с. 86-88).

Ухвалою суду від 14 березня 2023 року у справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 95).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 квітня 2023 року було витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Міглазової Ю.О. належним чином завірену копію спадкової справи №33/2021 заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 133).

12 травня 2023 року представник відповідача, діюча на підставі ордеру від 20 березня 2023 року, через канцелярію суду надала клопотанням про передачу справи за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. В обгрунтування поданого клопотання зазначила, що позивач просить суд визнати право власності в частці 1/3 на чотири об`єкти нерухомого майна. які знаходяться:

- в Приморському районі: 2-кімнатна квартира АДРЕСА_1 , (загальна площа 51,3 м. кв.);

- в Малиновському районі: 1-кімнатна квартира АДРЕСА_2 , а також приміщення 21к, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (загальна площа 46,9 м. кв. та 1,6 м. кв.);

- в Київському районі: 1-кімнатна квартира АДРЕСА_4 (загальна площа 34,4 м. кв.).

Вказувала, що більший за площею об`єкт нерухомого майна знаходиться у Приморському району, проте всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України до позову не приєднано доказів на підтвердження вартості спадкового майна з якого можна встановити дійсну вартість спадкового майна для правильної визначеності територіальної підсудності (а.с. 144-146).

Представник позивача, діюча на підставі ордеру від 16 лютого 2023 року, в підготовчому судовому засіданні заперечувала проти поданого клопотання. Раніше, через канцелярію суду надала заперечення на клопотання про направлення справи за підсудністю в яких зазначила, що згідно тверджень, які викладені у відзиві на позовну заяву, відповідачем не заперечується право ОСОБА_4 на 1/3 частини кожного об`єкта нерухомого майна, що зазначені в позовні заяві.

Крім того, ОСОБА_3 у відзиві погоджується, що звернення позивача до суду з вимогою про визнання права власності є виключно формальною процедурою, необхідність застосування якої виникла через неможливість ОСОБА_4 набути право власності на частки в майні, яке належало її померлому сину, позасудовим шляхом, зокрема, у зв`язку з тим, що титульним власником даного майна є дружина померлого, тобто ОСОБА_3 ..

Стверджувала, що оцінка вартості нерухомого майна впливає виключно на визначення територіальної підсудності даної справи, однак жодним чином не впливає на вирішення справи по суті, адже позовні вимоги ОСОБА_4 стосуються саме визнання права власності та, наразі, не мають на меті визначення чи отримання будь-якої компенсації.

Вказувала, що з метою визначення дійсної оцінки вартості майна, ОСОБА_3 було додано роздруківки з інтернет-сайтів продажу нерухомого майна, що є аналогічними доданим позивачем до позовної заяви. Ринкова вартість, що визначена в такий спосіб, може відрізнятись залежно від критерію та встановлених параметрів пошуку, однак вартість ідентичного об`єкта нерухомого майна таким чином визначити неможливо.

Зазначила, що ОСОБА_4 не була додана експертна оцінка вартості нерухомого майна до позову виключно у зв`язку з тим, що на момент пред`явлення позовних вимог, позивач не є власником зазначених в позові об`єктів нерухомого майна, а тому не може виступати замовником оцінки та не може забезпечити фактичний доступ суб`єкта оціночної діяльності до нерухомого майна для належного проведення оцінки (а.с. 11, 157-159).

Представник відповідача, діюча на підставі ордеру від 20 березня 2023 року, в підготовчому судовому засіданні підтримала подане клопотання та просила суд його задовольнити (а.с. 99).

Дослідивши подане клопотання, матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Судом в становлено, що право власності на вищезазначене нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 27-33).

Таким чином, у ОСОБА_3 є можливість провести експертну оцінку вартості спадкового нерухомого майна, оскільки вона може виступати замовником оцінки та може забезпечити фактичний доступ суб`єкта оціночної діяльності до нерухомого майна для належного проведення оцінки однак, належних та допустимих доказів разом із поданим клопотанням суду не було надано.

При цьому, суд вважає за потрібне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника ОСОБА_3 про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її проголошення.

Суддя О.М. Сегеда