Провадження № 2/369/867/23
31.05.2023 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Фінагеєвої І.О.,
при секретарі Світлак Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,
Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування.
Свої вимоги мотивує тим, 08 травня 2018 року о 05:30 в м. Києві на вул. Академіка Вернадського, 89 трапилася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП) за участю автомобіля марки «АС-G3302AXY-1»державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час ДТП були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 .
На момент, коли була заподіяна матеріальна шкода, діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 5610342 від 28 лютого 2018 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», згідно з яким позивач прийняв на себе ризики щодо експлуатації автомобіля марки «АС-G3302AXY-1» державний номерний знак НОМЕР_1 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 100 000, 00 та з розміром франшизи 00, 00 грн.
Після дорожньо-транспортної пригоди, відповідач відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного сп`яніння.
Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року в справі №759/7809/18, яка набрала законної сили, відповідач був визнаний винуватим за ч.1 ст.130, 124 КУпАП. Після ДТП відповідач відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану сп`яніння.
На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 18 254,00 грн та покласти судові витрати на відповідача.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2022 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін.
У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили.
Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача - адвокат Сечко С.В. подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Судом вживались заходи з метою повідомлення відповідача про дату та час судового розгляду шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада».
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача станом на час прийняття рішення до суду не надходило.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із таких підстав.
Судом встановлено, що 28 лютого 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/5610342 (далі-Поліс). Строк дії Полісу з 07 березня 2018 року по 06 березня 2019 року. Забезпеченим транспортним засобом за вказаним полісом є автомобіль «АС-G3302AXY-1», державний номерний знак НОМЕР_1 . Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну встановлено в розмірі 100 000, 00, франшиза - 00, 00 грн.
08 травня 2018 року о 05:30 ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем «АС-G3302AXY-1» державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві на вул. Академіка Вернадського, 89, в порушення вимог 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та вчинив наїзд на припаркований автомобіль марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ), в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження і завдано матеріальних збитків. При цьому ОСОБА_1 , керуючи транспортирним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва а від 19 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення №759/7809/18 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КупАП та накладено на нього стягнення в межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених у виді штрафу в дохід держави у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, становить 10 200 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Відповідно до з ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.
14 травня 2018 року до позивача звернувся власник транспортного засобу «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_4 із повідомленням про ДТП.
29 травня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до АТ «Страхова група «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, погоджуючись з тим, що розмір страхового відшкодування складає 26 054 (двадцять шість тисяч п`ятдесят чотири), грн 00 коп.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.
Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що:
Цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортнихзасобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до пункту 38.1.1.ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
26 липня 2019 року між АТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_5 було укладено договір №2614 про добровільне визнання боргу в порядку регресу.
Згідно з п.1.2. вказаного договору сторони погодились, що сума майнової шкоди, завданої в результаті ДТП автомобілю Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 26 064 (двадцять шість тисяч п`ятдесят чотири) грн 00 коп.
Пунктом 1.3 Договору встановлено, що відповідальній особі відомо, що цивільна відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу автомобіля «АС-G/3302», д/н НОМЕР_1 була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно Полісу №АМ 5610342 від 28.02.2018р. Оскільки, автомобіль «АС-С/3302», д/н НОМЕР_1 був застрахований в АТ «СГ «ТАС» (приватне) за договором страхування транспортних засобів АМ 5610342 від 28.02.2018р. АТ «СГ «ТАС» (приватне:) було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 26 054 (двадцять шість тисяч п`ятдесят чотири) грн 00 коп.
Відповідно п.1.4. договору, погоджено, що на підставі постанови суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 283 Кодексу про адміністративні правопорушення Постанова набрала чинності. Для стягнення заподіяної та виплаченої шкоди Страхова компанія має право на пред`явлення претензії до ОСОБА_1 , що передбачено ст. 38.1.1 (Закону України про ОСЦПВВНТЗ від 01.07.2004 р. (.... Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду :в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо етапу алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або то до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, шо входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Відповідно до п.2.2. Договору відповідальна особа ОСОБА_1 зобов`язується суму заборгованості у розмірі 26 054,00 грн сплатити протягом 10-ти місяців з 26 липня 2019 року.
ОСОБА_1 сплатив частину боргу у розмірі 2 600,00 грн + 2 600,00 грн + 2600,00 грн=7 800,00 грн. на рахунок АТ «СГ «ТАС», що підтверджується меморіальними ордерами №@2PL803401 від 28 жовтня 2019 року, № @2PL778782 від 24 липня 2020 року та № @2PL365629 від 27 вересня 2019 року.
Таким чином, судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «АС-G/3302», д/н НОМЕР_1 була застрахована в АТ «СГ «ТАС» (приватне) згідно з Полісом АМ 5610342 від 28.02.2018 р.
На цій підставі позивач звернувся до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу.
Оскільки відповідач є винним в ДТП особою, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, то до позивача перейшло право вимоги (регресу) до відповідача суми сплаченого страхового відшкодування.
Водночас за договором №2614 про добровільне визнання боргу в порядку регресу відповідач сплатив частину боргу у розмірі 7 800,00 грн. Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає:26 054,00 грн - 7 800,00 грн = 18 254,00 грн.
Згідно з ч.ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2 270, 00 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
Керуючись ст.ст. 22, 979, 993, 1166 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 18 254 (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн 00 коп та сплачений судовий збір у розмірі 2 270, 00 (дві тисячі двісті сімдесять) грн 00 коп.
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про позивача: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 65, , адреса листування: 01054, м. Київ, вул. Леонтовича, 9, корп.1, оф.301.

Інформація про відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя І. О. Фінагеєва