Справа №345/1355/23
Провадження № 2/345/489/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

30.05.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі судді Миговича О.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

представник позивача звернулася до суду з позовом в якому, після збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості в розмірі 71888,05 грн., а також судові витрати по справі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11.04.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір № 3981276 про надання споживчого кредиту. Зазначений договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затвердженим наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщений на сайті http://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 17400,00 грн. ТзОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 17400,00 грн. Відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконала. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань перед кредитором 17.01.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «ФК» Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу № 17.01/23-Ф, згідно якого воно відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Після придбання права вимоги до відповідача, ТзОВ «Фінтраст Україна» не здійснював додаткових нарахувань за кредитним договором. У зв`язку з порушенням умов договору у відповідачки виникла заборгованість в розмірі 57072,00 грн., яка складається із заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 17400,00 гривень та нарахованих процентів 39672,00 грн. Оскільки на вимоги позивача відповідачка заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Крім того, від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, з розрахунком заборгованості інфляційних втрат та 3% річних, в якій, зокрема, додатково просить стягнути з відповідачки інфляційні втрати в розмірі 12841,20 грн. та 3% річних у розмірі 1974,85 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.03.2023 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2021 між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 3981276 про надання споживчого кредиту (а.с. 9-10).

Згідно умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 17400,00 грн. (п. 1.3 кредитного договору). Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (17.09.2021) вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору (п. 1.4 кредитного договору).

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачці кредитні кошти на загальну суму 17400,00 грн. (а.с. 13).

Відповідно до картки обліку договору за період з 11.04.2021 до 16.01.2023 у відповідачка за укладеним договором утворилась загальна заборгованість в розмірі 51573,60 грн. (а.с. 17-21).

Крім того, 17.01.2023 ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 17.01/23-Ф за плату відступило на користь позивача права грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором № 3981276 про надання споживчого кредиту від 11.04.2021, що укладений між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 14-15, 16).

ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» повідомило відповідачку про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором електронним листом на електронну пошту останньої (а.с. 22).

Отже, до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором № 3981276 про надання споживчого кредиту.

Після придбання права вимоги до відповідачки, ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» не здійснював додаткових нарахувань за кредитним договором.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаними у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Законом України «Про електронну комерцію» передбачено використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с. 10 на звороті).

Виходячи із положень ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана)та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачкою. При цьому, ТзОВ «Авентус Україна», правонаступником якого у зобов`язанні є ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна», належним чином виконував свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідачка отримала кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості у відповідачки за укладеним договором або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування заявлених ним позовних вимог, ОСОБА_1 суду не подано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачка не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором кредиту між нею та ТзОВ «Авентус Україна» в обумовлені договором строки, позивач, який отримав право вимоги до відповідачки за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту у розмірі 17400,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 39672,00 грн. необхідно задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 57072,00 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що зобов`язання, яке виникло між сторонами, є грошовим.

Матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачкою умов кредитного договору.

Інших підстав, що б свідчили про припинення між сторонами грошового зобов`язання, судом не встановлено.

За встановленого, позивач має право вимагати від відповідачки сплати 3 % річних за період прострочення грошового зобов`язання та інфляційних втрат.

Однак, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

З огляду на викладене, оскільки представником позивача надано розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних за період з березня 2022 року по лютий 2023 року, то в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 12841,20 грн. та 3 % річних в розмірі 1974,85 грн. необхідно відмовити.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно з платіжним дорученням № 186 від 16.03.2023 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2684,00 гривень (а.с. 5).

З матеріалів справи встановлено, що позивач уклав з адвокатом Крюковою М.В. договір про надання правової допомоги та сплатив визначену звітом про надання правової допомоги вартість послуг в загальній сумі 8000,00 грн., що підтверджено платіжною інструкцією № 179 від 16.03.2023 (а.с. 27, 28, 30).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19).

Відповідачкою не подано ніяких заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2130,82 грн. (2684,00 грн. х 79,39%) та 6351,20 грн. (8000,00 грн. х 79,39 %) витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 512, 514, 516, 525, 526, 610, 639, 1054, 1056-1Цивільного Кодексу України, ст.ст. 12, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна», місцезнаходження Київ, вул. Загородня, 15, оф.118/2, , заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 3981276 від 11.04.2021 у розмірі 57072,00 (п`ятдесят сім тисяч сімдесят дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна», місцезнаходження Київ, вул. Загородня, 15, оф.118/2, , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2130 (дві тисяч сто тридцять) гривень 82 копійки та 6351 (шість тисяч триста п`ятдесят одну) гривню 20 копійок витрат за надання професійної правничої допомоги.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: