АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року

м. Чернівці

справа № 727/952/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М. І., Перепелюк І. Б.

секретар Петранюк Ю.Т.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 червня 2023 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Терещенко О. Є.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Позивач просив:

- зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста Чернівці 12 липня 2022 року у справі №727/3555/21 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття;

-зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу, виданого Шевченківським районним судом міста Чернівці 22 липня 2021 року у справі №727/6483/21 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 травня 2021 року у справі №727/3555/21 було ухвалено про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також цим рішенням було ухвалено про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання під час вагітності у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 21 квітня 2021 року і до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_5

22 линня 2021 року Шевченківським районним судом м. Чернівці у справі №727/ 6483/21 було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки заробітної плати, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було розірвано рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 вересня 2022 року у справі №727/6046/22.

Вказував, що на даний момент сукупний розмір аліментів, який стягується з нього на користь двох дітей, складає 1/2 частку його доходу та 1/8 частки доходу на колишню дружину ОСОБА_6 , що в сумі складає 5/8 (62,5%) його доходу.

Оскільки позивач є фізичною особою-підприємцем, розмір стягуваних з нього аліментів визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Станом на 21 грудня 2022 року розмір середньої заробітної плати працівника Чернівецької області становить 11326 гривень, а отже сума аліментів, яку щомісяця повинен сплачувати позивач, становить 7078 гривень 75 копійок.

Однак дохід позивача як приватного підприємця є нестабільним, значно зменшився з початком воєнного стану та становить менше ніж середня заробітна плата по регіону.

Окрім того, 03 листопада 2022 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилась дитина ОСОБА_4 .

Окрім дружини, на утриманні позивача також є непрацездатний батько ОСОБА_8 , який через проблеми зі здоров`ям не має можливості працювати та не отримує пенсію через брак страхового стажу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 червня 2023 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач є здоровою, працездатною особою.

При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження перебування на його утриманні непрацездатного батька.

Зміна сімейного стану позивача, а саме народження третьої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, стягуваних з нього на інших двох його дітей. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Судом також взято до уваги, що відповідачка ОСОБА_2 , на утриманні якої перебувають малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на даний час утримує дитину віком до трьох років, у зв`язку з чим отримує аліменти від позивача на підставі статті 84 СК України.

Отже, законом передбачений окремий порядок захисту жінок, на утриманні яких перебуває дитина віком до трьох років, у зв`язку з чим можна зробити висновок, що останні знаходяться не в рівнозначних умовах з тим з батьків, хто проживає окремо, оскільки несуть додаткове навантаження по догляду та вихованню малолітньої дитини віком до трьох років, у зв`язку з чим з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для належного матеріального забезпечення дитини.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що позивачем не було доведено та обґрунтовано необхідність зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Суд не врахував зміну сімейного та матеріального стану позивача, що є самостійними підставами для зміни розміру аліментів.

Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

На утриманні позивача перебуває його хворий батько.

Дохід позивача, як приватної особи-підприємця, є нестабільним та значно зменшився із запровадженням в країні воєнного стану та становить менше ніж середня заробітна плата по регіону.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Іший учасник справи відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.18).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 травня 2021 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 квітня 2021 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання під час вагітності у розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 21 квітня 2021 року та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку (а.с.7-9).

Судовим наказом Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22 липня 2021 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1/4 частці заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 вересня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.4).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 (а.с.19).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , 03 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що зроблено актовий запис №1104 (а.с.19).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_10 (а.с.20).

Згідно інформації про доходи від підприємницької діяльності, ОСОБА_1 задекларував дохід за 2022 рік у розмірі 85100 гривень (а.с.47).

Відповідно до листа Пенсійного фонду України, отриманого у відповідь на ухвалу суду першої інстанції від 10 квітня 2023 року, ОСОБА_8 не перебуває на обліку як одержувач пенсії, а згідно відповіді на запит щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, ОСОБА_8 отримав з березня 2021 року по вересень 2021 року сукупний дохід у розмірі 1232 гривні 93 копійки Про інші подальші доходи останнього інформація відсутня (а.с. 67, 73).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними

чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме

в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність

у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста

статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у позові у зв`язку із відсутністю підстав для зміни розміру стягуваних з позивача на користь відповідачки на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліментів.

Судом першої інстанції не було враховано наступне.

У даній справі апеляційним судом встановлено, що матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з народженням у другому шлюбі дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

При цьому колегія суддів вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що народження вказаної третьої дитини та утримання ним дружини у другому шлюбі спричинило зміну його матеріального стану, оскільки зазначені обставини очевидно потребуєть додаткових фінансових витрат.

У відповідності до норм статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За таких обставин колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зміни матеріального становища у зв`язку з народженням третьої дитини, а також утримання ним дружини.

Зазначені обставини відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

Отже у даній справі апеляційним судом встановлено наявність двох самостійних підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану позивача.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для зміни розміру аліментів, стягуваних з позивача згідно з рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 травня 2021 року у справі у справі №727/3555/21 та судовим наказом Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22 липня 2021 року у справі №727/6483/21.

Однак, зважаючи на те, що батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою та враховуючи інтереси всіх трьох дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їхнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд апеляційної інстанції, із урахуванням наведених норм матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, належним чином оцінивши подані сторонами докази, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у розмірі 1/5 частки на кожного від всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 24 лютого 2020 року у справі № 539/3532/18, від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/21, від 18 вересня 2019 року у справі № 755/14073/16-ц, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 06 червня 2022 року у справі № 523/8403/19, від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.

При цьому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, шо позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження перебування на його утриманні батька ОСОБА_8 .

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що помилковою є вимога позивача про стягнення зміненого розміру аліментів з моменту подання позову у справі №727/3555/21 та судового наказу у справі 727 /6483/21, оскільки збільшення чи зменшення розміру аліментів відбувається у момент постановлення судового рішення, що узгоджується з положеннями підпункту 4 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду Україн від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 29 січня 2020 року у справі № № 756/14483/18.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Розмір аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 травня 2021 року, слід змінити, а саме стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судовим наказом Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22 липня 2021 року, слід змінити, а саме стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Щодо судових витрат

Згідно частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що суд прийшов до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

З квитанції від 08 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 858 гривень 88 копійок.

З квитанції від 19 липня 2023року вбачається, що апелянт за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 1030 гривень 66 копійок.

Отже, враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 944 гривні 77 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги ((1030,66+858,88):2=944,77).

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 червня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Розмір аліментів, визначений рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 31 травня 2021 року, змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судовим наказом Шевченківського районного суду міста Чернівці від 22 липня 2021 року, змінити.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/5 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, з часу набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Розподіл судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 944 (дев`ятсот сорок чотири) гривні 77 копійок в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 17 серпня 2023 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді: Мирослава КУЛЯНДА

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК