Справа № 128/3218/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Бондаренко О.І.,

при секретарі Літневській А.Р.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що 05.03.2016 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем по справі у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Полтава Полтавського міськрайонного управлінні юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 24. Від шлюбу сторони спільних мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що з відповідачем на протязі останніх шести місяців подружні відносини не підтримують. Також позивач вказує, що з відповідачем у них різні інтереси, уподобання, вони перестали розуміти одне одного, кожен з них живе своїм відокремленим життям, у них різні бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї. Збереження шлюбу в даному випадку є неможливим, його потрібно розірвати, тому звернулась до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з`явились, попередньо подали відповідні заяви.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Білозор О.Л. до суду не з`явився, надав суду заяву, за якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить вимоги задовільнити.

Відповідачка ОСОБА_2 надала суду заяву, за якою позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у її відсутність, термін на примирення просить не надавати.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено по справі, що 05.03.2016 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем по справі у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Полтава Полтавського міськрайонного управлінні юстиції Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 24 (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,9).

Відповідно до ст.112 СК України судом з`ясовано, що спільне сімейне життя у сторін не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя, різні інтереси, уподобання. Кожен живе відокремленим життям. Шлюб існує лише формально.

Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити його розірванням.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка просить залишити прізвище « ОСОБА_2 », що відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Враховуючи, що шлюб існує лише формально, цінність шлюбних відносин була втрачена для обох сторін, тому суд вважає, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, позивач не вимагає стягнення судових витрат та бажає залишити їх за собою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2 Сімейного кодексу України, ст. ст. 2,4,11,12,13,74,141,206,247,258,263,264,265,355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 05 березня 2016 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Полтава Полтавського міськрайонного управлінні юстиції Полтавської області, актовий запис № 24 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити « ОСОБА_2 ».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії цього рішення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 07.08.2023.

учасники провадження:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.І. Бондаренко