Справа № 289/659/23
Номер провадження 2/289/302/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Мельника О.В., з секретарем судових засідань Галькевич Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариство з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» (місце знаходження / місце проживання: Майдан Перемоги, 10, м. Житомир, Житомирська обл., 10003) про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом в електронній формі, який сформований в системі «Електронний суд» 23.03.2023 року.

Ухвалою судді від 27.03.2023 позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Зокрема в ухвалі зазначено, що позовна заява не відповідає положенням процесуального законодавства оскільки, у відповідності до вимог ч. 7 ст. 43 ЦПК у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Натомість, як вбачається з матеріалів позовної заяви, всупереч вказаним вимогам ЦПК України позивачем не додано доказу надсилання листом з описом вкладення копій поданих до суду документів відповідачу.

На виконання ухвали позивачем подано заяву про усунення недоліків до якої долучено докази надсилання позовної заяви із додатками відповідачу.

Ухвалою суду від 04.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвала надіслана сторонам по справі, встановлено строк для подання відзиву, відповіді на відзив.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, подав письмові пояснення, в яких проти задоволення позовних вимог заперечив. Клопотання про проведення судового засідання із викликом сторін не заявив.

Позивач надав до суду додаткові письмові пояснення.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України «Про ринок природного газу».

Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу: фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб-підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Пунктом 3 Правил передбачено, що постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказана правова норма кореспондує зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

У справі, що розглядається, встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивач є споживачем послуг із газопостачання, постачальником якого є відповідач.

Постачання газу здійснюється до будинку за адресою АДРЕСА_2 , особовий рахунок НОМЕР_1 .

Не погоджуючись із застосованим коефіцієнтом приведення до стандартних умов, 20.09.2022 та 21.11.2022 позивачем ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Житомиргаз збут» направлено претензії з вимогою здійснити перерахунок обсягів поставленого газу. Також, в претензії ставилось питання про виплату компенсації за недотримання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу.

До наданих письмових пояснень, відповідач долучив копії відповідей на претензії датовані 28.09.2022 та 09.12.2022. Жодних доказів щодо їх направлення поштовим зв`язком або на адресу електронної пошти ОСОБА_1 чи вручення особисто, суду не надано.

Вирішуючи питання застосування норм права до спірних правовідносин суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач посилається на підпункт 9 пункту 3.2 глави 3 (додаток) постанови НКРЕКП від 21.09.2017 року, згідно якого для звернень щодо правильності рахунка/нарахувань за спожитий природний газ мінімальний стандарт терміну розгляду становить 5 робочих днів та компенсація за його порушення визначена в розмірі 600 грн. і введена в дію з 01.01.2023 року.

В той же час, спірні правовідносини між сторонами виникли в вересні та листопаді 2022 року.

За таких обставин, до застосування підлягають Мінімальні стандарти та вимоги до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1335 від 02.11.2017.

Згідно п.1.2. Постанови дія цих Стандартів та вимог поширюється на Операторів ГРМ, постачальників, споживачів природного газу, замовників (у випадку недотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів під час приєднання до газових мереж).

Зокрема глава 3 Постанови НКРЕКП № 1156 від 21.09.2017 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин визначала:

3.1. Постачальник має забезпечити мінімальні стандарти та вимоги до якості обслуговування споживачів при наданні послуг постачання природного газу споживачу.

3.2. До мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів при наданні постачальником послуг постачання природного газу належать:

1) надання договору постачання природного газу, підписаного постачальником, на вимогу побутового споживача - у строк не більше 10 робочих днів з дати отримання письмового звернення побутового споживача;

2) надання повідомлення про намір змінити умови договору постачання природного газу для непобутових споживачів - у строк до 30 днів до запланованого набрання чинності такими змінами (крім ціни на природний газ, якщо вона встановлюється для постачальника відповідними державними органами);

3) надання повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність припинення/обмеження газоспоживання:

для непобутових споживачів - у строк не менше ніж за три доби (для підприємств металургійної та хімічної промисловості - не менше ніж за 5 діб) до дати такого припинення/обмеження;

для побутових споживачів - у строк не менше ніж за три дні до дати припинення газопостачання;

4) усунення порушення або надання обґрунтованої відмови побутовому споживачу у випадку отримання постачальником претензії від побутового споживача про порушення постачальником умов Правил постачання природного газу та договору постачання природного газу - у строк не більше 5 робочих днів;

5) розгляд акта-претензії споживача про відшкодування збитків - у строк не більше 20 робочих днів з моменту отримання поштового відправлення з позначкою про вручення;

6) розгляд письмового звернення споживача - у строк до одного місяця з дня надходження звернення.

3.3. У разі недотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів при наданні послуг постачання природного газу, зазначених у пункті 3.2 цієї глави, постачальник сплачує споживачу компенсацію у розмірах, наведених у додатку 3 до цих Стандартів та вимог.

3.4. Постачальник сплачує споживачу компенсацію за недотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів при наданні послуг постачання природного газу шляхом врахування суми відповідної компенсації як авансової плати за спожитий природний газ на наступний розрахунковий період.

3.5. Постачальник зобов`язаний поінформувати споживача про надання йому компенсації шляхом зазначення у рахунку на оплату природного газу, у тому числі в «особистому кабінеті» споживача на веб-сайті постачальника, або листом на бланку до завершення розрахункового періоду, у якому нараховується компенсація.

3.6. У разі ненадання постачальником компенсації за недотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів при наданні послуг постачання природного газу в порядку, визначеному пунктом 3.4 цієї глави, споживач має право самостійно звернутися до постачальника із заявою за формою, наведеною в додатку 4 до цих Стандартів та вимог.

У разі необґрунтованої відмови у наданні компенсації або залишення заяви без розгляду споживач має право звернутись до НКРЕКП та її територіальних органів або до суду.

Згідно п. 4 додатку 3 до цих Стандартів та вимог: стандарт Усунення порушення або надання обґрунтованої відмови побутовому споживачу у випадку отримання постачальником претензії від побутового споживача про порушення постачальником умов Правил постачання природного газу та договору постачання природного газу становить 5 робочих днів. З 01.01.2019 року розмір компенсації за порушення вказаного стандарту становить 400 грн.

Пункту 3 частини 1 статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами.

У Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248 наголошено, що визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Як встановлено судом, позивач є споживачем природного газу, постачальником якого є відповідач по справі ТОВ «Житомиргаз збут» і на якого розповсюджується дія Мінімальних стандартів та вимоги до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1335 від 02.11.2017.

Відповідач не довів жодними доказами своєчасне, протягом 5 робочих днів, надання обґрунтованої відмови побутовому споживачу на отримані постачальником двох претензій від 19.09.2022 та 21.11.2022 побутового споживача, позивача по справі, про порушення постачальником умов Правил постачання природного газу та договору постачання природного газу.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню компенсація в розмірі 800 грн. (400*2).

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 50 000 грн. заявлених позивачем суд зазначає наступне.

У винесеній Постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«Встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме: ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Наведене узгоджується із висновками, сформульованими Верховним Судом у постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 922/2821/18, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/14138/18, від 24 березня 2021 року у справі № 756/2399/18 та від 30 червня 2022 року у справі № 640/1175/20».

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом в електронній формі, який сформований в системі «Електронний суд» 23.03.2023 року.

26.03.2023 року через систему «Електронний суд» позивач надіслав до суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою судді від 27.03.2023 позовна заява залишена без руху в якій роз`яснено необхідність надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

На виконання ухвали позивачем подано заяву про усунення недоліків до якої долучено докази надсилання позовної заяви із додатками відповідачу.

Натомість доказів надсилання клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих до нього документів, заява та долучений Опис цінного листа не містить. Будь-яких інших доказів надсилання відповідачу даного клопотання із додатками суду також не надано.

Ухвалою суду від 04.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, за таких обставин суд вирішує заявлене клопотання під час постановлення остаточного рішення по справі.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 83 ЦПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно вимог ч.7 ст. 43 ЦПК України, яка визначає обов`язки учасників справи - у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Позивач ухвалу від 27.03.2023 про залишення позовної заяви без руху в частині надсилання відповідачу копії клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із додатками, не виконав.

Враховуючи викладене, з урахуванням висновків Верховного Суду щодо принципу змагальності сторін, заявлене позивачем клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає поверненню без розгляду.

На підставі ст.ст. 23, 526, 611, 625, 651, 852, 857 ЦК України, ст. 4,10,18 Закону України "Про захист прав споживачів", ст.ст. 10,11,27,31,60, 79, 88,197, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ», (місце знаходження / місце проживання: Майдан Перемоги, 10, м. Житомир, Житомирська область) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_3 ) компенсацію за порушення підпункту 4 пункту 3.2. Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу (із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1335 від 02.11.2017) в розмірі 800 грн., шляхом врахування суми відповідної компенсації як авансової плати за послуги розподілу природного газу на наступний розрахунковий період.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Клопотання ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн. повернути без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О. В. Мельник