Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/1677/2023 Справа № 646/7327/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року м. Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Онупко М.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодча Галина Миколаївна про розірвання спадкового договору,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодча Г.М. про розірвання спадкового договору.

Згідо до ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.02.2023 року вищевказана позовна заява була направлена для розгляду до Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Однак, цивільна справа № 646/7327/21 не може бути прийнята до розгляду Комінтернівським районним судом м. Харкова, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності (роз`яснення, що викладені в пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 №3).

Відповідно до положень ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, процесуальне законодавство передбачає виключну підсудність, яка безальтернативно вказує позивачу на територіальну підсудність для вирішення спору, що передбачено положеннями статті 30 ЦПК України. Зокрема, ч.1 ст. 30 цього Кодексу встановлює, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Така позиція висловлена Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду у постанові від 10.04.2019 року по справі N 638/1988/17 та постанові від 16 лютого 2021 року у справі N 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Тому на спори, предметом яких є невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо нерухомого майна, поширюються норми ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Як вбачається з позовної заяви позивачем заявлені вимоги про розірвання спадкового договору від 29.11.2017 року, зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Молодчою Г.М. в реєстрі за №2275, за яким ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виступали відчужувачами квартири АДРЕСА_1 , набувачем за яким є ОСОБА_2 в частині виконання умов договору між позивачем та відповідачем; зняття заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , яку було накладено 29.11.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Молодчою Г.М.

Враховуючи вищевикладене, спірним майном за спадковим договором від 29.11.2017 року є квартира АДРЕСА_1 , яка знаходиться на території Основ`янського району м. Харкова.

З урахуванням наведеного, позовна заява про розірвання спадкового договору має пред`являтися за місцем знаходження вищевказаного нерухомого майна, за правилами виключної підсудності.

Виходячи з положень ст. 31 ЦПК України, у редакції чинній на час розгляду справи, суд приходить до висновку, що вищезазначена позовна заява не підсудна Комінтернівському районному суду м. Харкова, у зв`язку з чим не може бути прийнята до розгляду Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Відповідно до ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Червонозаводський районний суд м. Харкова в своїй ухвалі від 13.02.2023 року дійшов помилкового висновку про територіальну юрисдикцію (підсудність) цивільної справи № 646/7327/21 Комінтернівському районному суду м. Харкова, оскільки місце знаходження нерухомого майна відповідно до спадкового договору від 29.11.2017 року є АДРЕСА_2 , що не відноситься до Слобідського району м. Харкова.

З огляду на вищезазначене, зважаючи на відсутність правових підставі прийняття до провадження Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодча Г.М. про розірвання спадкового договору, суд приходить до висновку про направлення вказаної цивільної справи до Червонозаводського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю.

Керуючись ст. 31,32, 258-260, 353 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Молодча Галина Миколаївна про розірвання спадкового договору передати для розгляду за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя -М. Ю. Онупко