Справа № 129/508/23
Провадження №2/930/343/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань: Цицака А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до Райгородської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мельниківці Немирівського району Вінницької області помер дядько позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 15 липня 2021 року.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території колишньої Мельниківської сільської ради Немирівського району Вінницької області, та належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0226647, виданого на підставі рішення Немирівської районної державної адміністрації Вінницької області № 267 від 20 грудня 1996 року. Оригінал вказаного документа не зберігся.

За життя померлим ОСОБА_2 було складено заповіт, яким все своє майно він заповів позивачу. Після смерті ОСОБА_2 позивач прийняв спадщину відповідно ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), що підтверджується довідкою Мельниківського старостинського округу Райгородської ОТГ Гайсинського району Вінницької області вих. № 341 від 18 липня 2022 року.

Інші спадкоємці за законом або за заповітом відсутні. Особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. Таким чином, позивач являється в даний час єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 .

У 2022 році позивач звернувся до Чечельницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області (Гайсинський районний нотаріальний округ) для оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , проте там йому відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із втратою оригінала документа, який підтверджував право ОСОБА_2 на земельну частку (пай).

Внаслідок цього позивач змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом він не може оформити право на спадщину.

Виклад позиції відповідача.

26.04.2023 року на адресу Немирівського районного суду Вінницької області від представника відповідача Райгородської сільської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від представника відповідача Райгородської сільської ради, 27.04.2023 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає у повному обсязі та заперечують щодо їх задоволення.

17.05.2023 року від представника відповідача Райгородської сільської ради на адресу суду надійшла заява, у якій представник відповідача просить не брати до уваги відзив на позовну заяву від 25.04.2023 року, позовні вимоги визнають у повному обсязі та заперечень щодо даної справи не мають. Просить розгляд справи проводити у відсутність відповідача.

Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 06.04.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою судді від 27.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися, від позивача 29.05.2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мельниківці, Немирівського району Вінницької області (а.с.7)

21 січня 1997 року ОСОБА_2 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0226647, розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Мічуріна (а.с.8)

Як вбачається із заповіту від 06.07.1993 року, ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 (а.с.9)

В порядку надання консультації Чечельницькою державною нотаріальною конторою Вінницької області Степанку Миколі Павловичу 29.09.2022 року повідомлено, що останній має право звернутися до суду по питанню визнання права власності в порядку спадкування в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, що розташована на території Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, право на яку належало ОСОБА_2 (а.с.10)

Відповідно до довідки, виданої Мельниківським старостинським округом Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області від 18.07.2022 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що постійно проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 , відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,47 в умовних кадастрових гектарах, що належить спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВИ №0226647 виданого 21 січня 1997 року Немирівською районної державною адміністрацією.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за заповітом є:

- Племінник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інших спадкоємців за законом немає.

На день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаною адресою проживав та був зареєстрований лише спадкодавець.

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв племінник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступивши у володіння спадковим майном, доглядав за будинком по АДРЕСА_1 , обробляв присадибну земельну ділянку (а.с.14)

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно ч.1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до пунктів 1-4 ч.1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно дост.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема,Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження упостанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22лютого 2012року за № 282/20595, (далі Порядок) нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,якщо: 1)вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник немає необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК)… Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008року №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, за відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа не може звертатися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно з огляду на відсутність спору про право.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України визначено зміст права власності, а саме, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.3 статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Висновки суду

Оскільки, в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що є обов`язковою умовою для звернення до суду для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, суд не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права на спадщину, оскільки спір щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після винесення обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Внаслідок цього, понесені позивачем витрати на оплату судового збору слід залишити за ОСОБА_1 .

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223 ЦК України, ст. ст. 12, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Райгородської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 14 квітня 2000 року Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Райгородська сільська рада, , місцезнаходження юридичної особи: 22880, Вінницька область, Гайсинський район, с. Райгород, вул. Миру, 16.

Суддя О.П. Царапора