ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/377/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Дідух М.Є.

учасників справи: позивачки ОСОБА_1 її представника адвоката Майки М.Б. представників відповідача - адвоката Сольського В.В., Вальчук В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/11978/22 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 9 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, а також стягнення моральної шкоди, постановленого суддею Ромазаном В.В., повний текст рішення складено 20 лютого 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області (надалі - РОВР у Тернопільській області), про визнання незаконним та скасування наказу від 15.08.2022 року №155-ос, виданого Регіональним офісом водних ресурсів у Тернопільській області про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, та стягнення з відповідача у її користь 30 000 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона, разом із двома дітьми, у зв`язку із тимчасовою окупацією АР Крим, вимушено переїхала до Тернопільської області. Наказом від 29.10.2021 р. №96-ос її було прийнято на посаду документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою зазначеного офісу з 01.11.2021 р. за основним місцем роботи. Вона сумлінно виконувала свої посадові обов`язки , однак з березня 2022 р. згідно усного доручення керівництва РОВР у Тернопільській області її було переведено в архів для виконання інших обов`язків. Зазначила, що ключ від архіву перебував також у розпорядженні інших працівників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В липні 2022 р. ОСОБА_3 прийняла актом прийомки-передачі частину (1/4) архіву під особисту відповідальність - документи тимчасового і постійного зберігання. 02.08.2022 р. ОСОБА_3 склала доповідну записку, яка була зареєстрована під №15 лише 15.08.2022 р. Зазначила, що обставини, викладені у доповідній записці вважає недостовірними. Про наявність доповідної записки вона дізналася від інших працівників. Їй сказали, щоб вона надала в письмовій формі інформацію щодо виконання нею посадових обов`язків, без зазначення причини. Отриману вказівку вона виконала, надавши відповідну інформацію. В подальшому, надану інформацію щодо виконання її посадових обов`язків, було використано в спірному наказі про оголошення догани, в якості її письмових пояснень.

Вказує на те, що жодної вимоги про надання письмових пояснень з приводу обставин, викладених в довідних записках, до її відома не доведено. 11.08.2022 р., начальником відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_4 подано доповідну записку щодо виконання нею роботи, згідно посадових обов`язків. 15.08.2022 р. в.о. начальника РОВР у Тернопільській області видано наказ №15-ос про оголошення догани у зв`язку із невиконанням нею пунктів посадової інструкції, а саме: не розробляла заходи з вдосконалення діловодства з управління діяльності та за зверненнями громадян; не подавала начальнику РОВР в Тернопільській області пропозиції щодо вдосконалення контролю за виконанням документів; не готувала і не давала начальнику РОВР в Тернопільській області і керівникам структурних підрозділів інформаційні матеріали щодо дотримання термінів виконання контрольних документів; не здійснювала організаційно-технічну підготовку нарад, зборів та засідань працівників РОВР в Тернопільській області.

Вважає, що спірний наказ про дисциплінарне стягнення, таким, що не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки даний наказ не містить чіткого формулювання суті та обставин допущеного працівником правопорушення, доведення усіх елементів дисциплінарного проступку. В наказі не вказано, яким чином враховані тяжкість проступку, яка заподіяна шкода, та як врахована робота працівника. Крім цього, внаслідок неправомірного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та безпідставного оголошення догани, їй було завдано моральної шкоди, яка полягає в моральних та фізичних стражданнях, які внесли негативні зміни у її життя, яку вона оцінює в розмірі 30 000,00 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 9 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, а також стягнення моральної шкоди, задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ виконуючого обов`язки начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області від 15 серпня 2022 року №155-ОС «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Стягнуто із Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області у користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.

У решті вимог, відмовлено.

Стягнуто із Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 984 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення у частині визначення розміру моральної шкоди та стягнути в її користь моральну шкоду у розмірі 30000 грн.

Зазначає, що оскаржуваним неправомірним наказом про дисциплінарне стягнення їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в моральних та фізичних стражданнях, які внесли негативні зміни у її життя, оскільки вона отримала сильний душевний стрес у зв`язку з чим зверталась до лікарів та проходила лікування.

Під час прийняття рішення суд неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи та визначаючи розмір заподіяної їй моральної шкоди 5000 грн, не керувався приписами ч.3 ст. 23 ЦК України, згідно з якими розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, та не врахував інших обставин, які мають істотне значення у даній справі, не врахував аргументів щодо обгрунтування розміру відшкодування моральної шкоди та значно занизив розмір моральної шкоди.

З апеляційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 9 лютого 2023 року звернувся також і Регіональний офіс водних ресурсів у Тернопільській області. В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що при накладенні дисциплінарного стягнення на позивачку, було дотримано процедуру його накладення. Перед застосуванням до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення позивачка була ознайомлена її безпосереднім керівником - начальником відділу Герзун М.А. з доповідною запискою ОСОБА_3 , в якій стверджувалось про факт порушення позивачкою трудової дисципліни - вчинення дій, які виходили за межі визначених посадових обов`язків - видача документів з архіву установи сторонній особі.

Зазначає, що на підставі доповідних записок ОСОБА_3 , начальника відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_4 та заступника начальника РОВР Степанова І.Є. , видано наказ від 15.08.2022 № 155-ос про оголошення позивачці догани. Службове розслідування не проводилося, оскільки обов`язок проведення такого, чинним законодавством не передбачено, факт вчинення позивачкою проступку встановлено на підставі доповідної записки та підтверджується журналом реєстрації архівних документів.

Вважає, що позивачем не доведено заподіяння їй моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. Оскаржуваний наказ винесено 15.08.2022 року, а як доказ заподіяння моральної шкоди до позовної заяви надано консультативний висновок ТОВ «АТОМ ІК» від 19.08.2022, через 4 дні після оголошення догани. На роботі позивачка не скаржилася на погане самопочуття, за медичною, допомогою не зверталася, будь-які підтверджуючі документи з цього приводу відсутні, що свідчить про безпідставність заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди та відсутність причинно-наслідкового зв`язку з оскаржуваною подією (накладення дисциплінарного стягнення) та поганим самопочуттям позивачки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Посилається на те, що відповідачем не доведено жодними допустимими доказами те, що наказ виконуючого обов`язки начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області від 15 серпня 2022 року №155-ОС «Про оголошення догани ОСОБА_1 » є законним, обгрунтованим та відповідає вимогам КЗпП та посадової інструкції документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою. Наказ про дисциплінарне стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, оскільки в ньому не зазначено, в чому полягає порушення п.п. 2.2.6., 2.2.7., 2.2.8., 2.2.11 Посадової інструкції документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою, та чим це підтверджується.

Оскаржуваний наказ не містить чіткого формулювання суті та обставин допущеного працівником правопорушення, доведення усіх елементів дисциплінарного проступку. Інформація стосовно того, за які саме дії або за яку саме бездіяльність, коли вони вчинені, за яких обставин, позивач притягнута до дисциплінарної відповідальності, в оскаржуваному наказі відсутня. Вимоги відповідача є не обґрунтованими та не підтверджені належними та допустимими доказами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Регіональний офіс водних ресурсів у Тернопільській області просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Посилається на те, що перед застосуванням до позивачки дисциплінарного стягнення вона була ознайомлена її безпосереднім керівником - начальником відділу Герзун М. А. з доповідною запискою ОСОБА_3 , в якій стверджувалось про факт порушення позивачкою трудової дисципліни - вчинення дій, які виходили за межі визначених посадових обов`язків - видача документів з архіву установи сторонній особі. Одночасно, в якості письмових пояснень нею була надана інформація про виконання службових обов`язків.

Факт вчинення позивачкою проступку - видача документів з архіву без погодження відповідальної особи за архів РОВР у Тернопільській області Стрюк З., встановлено на підставі доповідної записки та підтверджується журналом реєстрації архівних документів.

Вважає, що позивачкою не доведено заподіяння їй моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

Зазначає, що оскаржуваний позивачкою наказ винесено 15.08.2022 року, а як доказ заподіяння моральної шкоди до позовної заяви надано консультативний висновок ТОВ «АТОМ І К» від 19.08.2022, через 4 дні після оголошення догани.

Під час розгляду справи в апеляційному суді позивачка та її представник підтримали вимоги своєї апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи. Апеляційну скаргу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області заперечили.

Представники Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області підтримали подану РОВР у Тернопільській області апеляційну скаргу. А також заперечили апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просять її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на посаду документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області із 01 листопада 2021 року за основним місцем роботи, що підтверджується Наказом Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області № 96-ос від 29 жовтня 2021 р. «Про прийняття на роботу Галини Галяберди».

Наказом від 15 серпня 2022 року №155-ос «Про оголошення догани ОСОБА_1 » в.о. начальника Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, документознавцю І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою РОВР у Тернопільській області ОСОБА_1 , за порушення трудової дисципліни, оголошено догану.

В подальшому, згідно наказу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області від 26 жовтня 2022 року №210-ос, ОСОБА_1 , документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою РОВР у Тернопільській області звільнено з роботи у зв`язку із скороченням штату (п.1 ст. 40 КЗпП України).

Відповідно до наказу від 15.08.2022 року за №155-ОС, роботодавцем зазначено, що порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 полягало у невиконанні заходів щодо вдосконалення діловодства з управлінської діяльності та за зверненнями громадян; неподання начальнику пропозицій щодо вдосконалення контролю за виконанням документів; неподання начальнику і керівникам структурних підрозділів інформаційних матеріалів щодо дотримання термінів виконання контрольних документів; невиконання організаційної підготовки нарад, зборів та засідань працівників.

Як вбачається із копії акту №6 від 15.08.2022 року, складеного начальником відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_7 , у присутності провідного юрисконсульта ОСОБА_8 та провідного інженера з ремонту ОСОБА_9 , було запропоновано ОСОБА_1 озанйомимтись із наказом від 15.08.2022 року №155-ос про оголошення їй догани. Текст наказу ОСОБА_1 було зачитано вголос, після чого остання зазначила, що із доганою не згідна та підпис у відмітці про ознайомлення ставити не буде.

Підставами для винесення спірного наказу були: доповідна записка документознавця ІІ категорії Відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_3 від 02.08.2022 року, зареєстрована за №15; доповідна записка начальника відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_7 від 11.08.2022 року; доповідна записка заступника начальника РОВР у Тернопільській області Степанова І. від 12.08.2022 року; пояснення ОСОБА_1 від 10.08.2022 року.

Із доповідної записки документознавця ІІ категорії Відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_3 від 02.08.2022 року вбачаєтьчся, що позивач, без повідомлення її, як відповідальної особи, а також без вказівки начальника, надала документи (меморіальні ордери за 2019 рік) сторонній людині.

Згідно доповідної записки начальника відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_4 від 11.08.2022 року, ведення діловодства і контроль за виконанням документів в Регіональному офісі водних ресурсів у Тернопільській області покладено на позивача. Згідно своїх посадових обов`язків ОСОБА_1 виконує наступну роботу: дотримується затвердженої Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну в Регіональному офісі водних ресурсів у Тернопільській області, а також Інструкції з діловодства в РОВР у Тернопільській області (наказ від 11.12.2020 № 112), які є діючими на сьогоднішній день та використовуються в роботі; дотримується затвердженої Інструкції з діловодства за зверненням громадян в РОВР у Тернопільській області (наказ від 16.07.2020 № 73), яка є діюча на сьогоднішній день та використовується в роботі (додається);дотримується затвердженого Порядку організації та проведення особистого прийому громадян в РОВР у Тернопільській області (наказ від 16.07.2020 р. №73), який є діючий на сьогоднішній день та використовується в роботі (додається); бере участь у розроблені графіків особистого прийому громадян керівництвом РОВР (додаються); бере участь у підготовці детальних правил оформлення документів, які доведені до відома керівників структурних підрозділів для дотримання єдиного порядку оформлення документів в РОВР (додається); враховуючи впровадження електронного документообігу в РОВР бере участь в розробці детальної покрокової інструкції щодо роботи в програмі електронного документообігу АСКОД (додається); з метою забезпечення своєчасного та належного виконання документів підготувала таблицю із зазначенням всіх документів, звітів, які знаходяться на контролі в РОВР. Про необхідність виконання контрольних документів інформує керівника структурного підрозділу (додається) згідно інструкції діловодства; використовує в роботі затверджену номенклатуру справ Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області, яка погоджена ЕПК Державного архіву Тернопільської області 25.09.2020 Протокол № 9, та яка діє на сьогоднішній день.

Відповідно до доповідної записки заступника начальника РОВР у Тернопільській області Степанова І., 11.08.2022 року начальником відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою ОСОБА_7 надана доповідна записка про ефективність роботи документознавця І категорії ОСОБА_1 Опрацюванням доповідної записки з`ясовано, що долучені документи не свідчать про те, що вони складались саме позивачем, оскільки остання на час складання документів не працювала в РОВР у Тернопільській області. Водночас, згідно посадової інструкції документознавця І категорії, з якою ОСОБА_1 ознайомлена 02.11.2021 року, остання не виконувала свої обов`язки, а саме: не розробляла заходи щодо вдосконалення діловодства з управлінської діяльності та за зверненнями громадян; не подавала начальнику РОВР у Тернопільській області пропозиції щодо вдосконалення контролю за виконанням документів; не готувала і не подавала начальнику РОВР та керівникам структурних підрозділів інформаційні матеріали щодо дотримання термінів виконання контрольних документів; не здійснювала організаційно технічну підготовку нарад, зборів та засідань працівників РОВР у Тернопільській області. Окрім того, 02.08.2022 року ОСОБА_3 подано доповідну записку про факт видачі документів з архіву РОВР у Тернопільській області позивачем без відому відповідальної особи за архів (відповідальна особа ОСОБА_3 ).

ОСОБА_1 на ім`я в.о. начальника РОВР у Тернопільській області 10 серпня 2022 року надала письмову інформацію щодо виконання посадових обов`язків, у якій зазначила, що вона веде діловодство, приймає кореспонденцію, яка надходить в РОВР, систематизує її та передає після розгляду начальником у підрозділ або конкретним виконавцям для виконання; здійснює організацію контролю за дотриманням строків виконання документів, які надходять до РОВР; здійснює організацію контролю за своєчасним розглядом заяв громадян; здійснює реєстрацію і облік звернень громадян; систематично подає інформаційні матеріали щодо дотримання термінів виконання контрольних документів, як начальнику РОВР та і керівникам структурних підрозділів; здійснює організаційно-технічну підготовку нарад, зборів та засідань працівників РОВР; дотримується правил техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки, а також виконує інші завдання та доручення керівництва. Із березня 2022 року, позивач виконує в архіві РОВР у Тернопільській області наступну роботу: відскановує техноробочі проекти; оцифровує карти та схеми для подальшого використання в електронному вигляді; приймає участь у впорядкуванні та складанні архівних документів, проектів, тощо, а також в прийманні та складанні архівних документів з дільниць.

Як вбачається із Посадової інструкції документознавця І категорії відділу з управління персоналом, зв`язків з громадськістю та пресою Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області від 07. 01.2021 року, з якою позивач була ознайомлена 02.11.2021 року, основним завданням документознавця І категорії є забезпечення ведення діловодства і контролю за виконанням документів в РОВР у Тернопільській області. Пунктом 2.2. зазначеної Інструкції передбачено, що для виконання покладених на документознавця завдань він зобов`язаний: - вести діловодство, приймати кореспонденцію, яка надходить в РОВР, систематизувати її і передавати після розгляду начальником у підрозділи або конкретним виконавцям для виконання; - здійснювати організацію контролю за дотриманням строків виконання документів, які надходять до РОВР; - здійснювати ведення в РОВР у Тернопільській області діловодства з управлінської діяльності та за зверненнями громадян; -здійснювати реєстрацію і облік звернень громадян; - здійснювати контроль за своєчасним розглядом пропозицій та заяв громадян, інформаційних запитів, аналізувати та узагальнювати матеріали про роботу зі зверненнями громадян. Готувати та своєчасно подавати звіт про роботу зі зверненнями громадян; - розробляти заходи щодо вдосконалення діловодства з управлінської діяльності та за зверненнями громадян; - розробляти та подавати начальнику РОВР у Тернопільській області пропозиції щодо вдосконалення контролю за виконанням документів; - готувати і систематично подавати начальнику РОВР і керівникам структурних підрозділів інформаційні матеріали щодо дотримання термінів виконання контрольних документів; - складати номенклатуру справ РОВР у Тернопільській області, погоджувати її з обласним архівом та передавати на затвердження начальнику РОВР; - здійснювати облік і зберігання документів з грифом «Для службового користування»; - здійснювати організаційно-технічну підготовку нарад, зборів та засідання працівників РОВР; - виконувати інші завдання та доручення керівництва; - дотримуватися правил техніки безпеки, виробничої санітарії та пожежної безпеки.

Під час розгляду справи встановлено, що за дорученням роботодавця, позивачка виконувала завдання у архівному відділі РОВР у Тернопільській області.

Як вбачається із копії Журналу реєстрації архівних документів РОВР у Тернопільській області за 2022 рік, ОСОБА_1 02.08.2022 року видала меморіальні ордери за 2019 рік відповідальним особам - працівникам Держаудитслужби, котрі проводили аудиторську перевірку у відповідача .

Щодо обставин накладення спірної догани у суді першої інстанції допитувалися свідки:

- так, свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що на час прийняття спірного наказу, яким позивачу було оголошено догану, вона працювала на посаді документознавця 2 категорії у відповідача та наказом від 22.06.2022 року №88 на неї було покладено обов`язки відповідального за видачу документів із архіву РОВР у Тернопільській області. Однак, у її відсутності, позивач під час перевірки установи працівниками Держаудитслужби видала на їх вимогу меморіальні ордери за 2019 рік, без погодження із керівником установи та нею, як відповідальним працівником. Відтак, нею з цього приводу було складено доповідну записку 02.08.2022 року.

- свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що на момент видачі спірного наказу вона працювала на посаді начальника відділу з управління персоналом, зв`язків із громадськістю та пресою РОВР у Тернопільській області та очолювала відділ в якому працювала позивач. За час роботи позивач виконувала належним чином усі покладені на нею посадовою інструкцією обов`язки, про що нею зазначалось у доповідній записці від 11.08.2022 року, а тому накладення на позивача дисциплінарного стягнення вважає неправомірним.

допитані в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_2 підтвердили суду ту обставину, що позивач ОСОБА_1 , працюючи у відповідача виконувала роботу документознавця, а також з березня 2022 року виконувала роботу по впорядкуванню архіву. Також підтвердили, що ключ від архіву установи перебував у розпорядженні усіх працівників, які здійснювали сканування документів, у тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позивачки.

Із консультативного висновку лікаря від 19.08.2022 р. вбачається, що ОСОБА_1 зверталась у клініку сімейної медицини та діагностики із скаргами на зміни настрою, головні болі та пригнічений стан, та у неї було діагностовано, у тому числі, неврастенію та необхідність консультації психіатра.

Відповідно до направлення створеного в електронній системі охорони здоров`я 19.08.2022 року ОСОБА_1 направлена на консультацію до психіатра із діагнозом "гостра реакція на стрес".

Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Стаття 147-1 КЗпП України передбачає, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно із статтею 148 КзпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен витребувати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчинення проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з статтею 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV Кодексу).

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз`яснено, що при розгляді справ щодо притягнення працівників до дисциплінарної відповідальності судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягнені працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, тобто дуже важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством.

В наказі про накладання дисциплінарного стягнення - про оголошення працівникові догани обов`язково має бути зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, тобто вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання або виконання на неналежному рівні працівником покладених на нього трудових обов`язків.

Крім того, порушенням трудової дисципліни вважається недотримання під час виробничого процесу правил поведінки, встановлених чинним законодавством, правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовими інструкціями, наказами і розпорядженнями роботодавця.

Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Отже, законодавством передбачено, що підставою застосування дисциплінарного стягнення може бути порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення.

За змістом положень статей 147-1, 149 КЗпП України, ЦПК України, у справах щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності обов`язок доказування правомірності застосування дисциплінарного стягнення покладається на роботодавця, тобто відповідача.

Відповідно до вимог статті 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно із роз`ясненнями, даними у п.13 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органу, незалежно від форм власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Кодекс законів про працю України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди в разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема, повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір якої суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті та з урахуванням інших обставин.

Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв`язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу №155-ос від 15.08.2022 року про накладення дисциплінарного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно було застосовано дисциплінарне стягнення до позивачки, у спірному наказі про оголошення догани не відображено підстав для накладення дисциплінарного стягнення та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували невиконання ОСОБА_1 вимог посадової інструкції та трудових обов`язків.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі Регіонального офісу водних ресурсів про те, що при накладенні дисциплінарного стягнення на позивачку, було дотримано процедуру його накладення, оскільки судом встановлено, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани здійснено без дотримання вимог ст.ст.147,148,149 КзпП України, порушень трудової дисципліни, про які зазначено у спірному наказі доповідна записка не містить, не зазначено конкретних фактів, які б підтверджували дату та час невиконання позивачкою своїх посадових обов`язків.

Окрім того, як встановлено судом, ОСОБА_1 у своїй роботі дотримується своїх посадових обов`язків, покладених на неї посадовою інструкцією, бере участь у розроблені графіків особистого прийому громадян керівництвом, участь у підготовці детальних правил оформлення документів, які доведені до відома керівників структурних підрозділів для дотримання єдиного порядку оформлення документів в РОВР, бере участь в розробці детальної покрокової інструкції щодо роботи в програмі електронного документообігу, інформує керівника структурного підрозділу згідно інструкції діловодства, використовує в роботі затверджену номенклатуру справ Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області. Порушень трудової дисципліни, про які зазначено у спірному наказі доповідна записка не містить.

Доводи апеляційної скарги відповідача, що перед застосуванням до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, позивачка була ознайомлена її безпосереднім керівником з доповідною запискою ОСОБА_3 , в якій стверджувалось про факт порушення позивачкою трудової дисципліни є необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що позивачці пропонували дати письмові пояснення з приводу обставин, які зазначені у доповідній записці.

Обставини з якими відповідач пов`язує застосування до позивачки догани - видача з архіву документів стороннім особам, не зазначені у спірному наказі про застосування дисциплінарного стягнення як підстава для винесення догани, а також у позивачки не були відібрані пояснення саме щодо вказаних обставин. Окрім того, судом з`ясовано із пояснень учасників справи та допитаних свідків - працівників відповідача, що під "сторонніми особами", на вимогу яких були видані з архіву позивачкою меморіальні ордери за 2019 рік, відповідач вважає уповноважених осіб Держаудитслужби, які проводили в установленому законом порядку перевірку роботи Регіонального офісу водних ресурсів. Відповідачем також не доведено і судом не встановлено спричинення будь-якої шкоди Регіональному офісу водних ресурсів внаслідок видачі документів позивачкою на вимогу ревізорів Держаудитслужби.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення моральної шкоди та визначивши її у розмірі 5000 грн. суд виходив з того, що позивачкою доведено факт заподіяння їй моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача та врахував душевні страждання позивачки у зв`язку із безпідставним оголошенням їй догани, стрес внаслідок неправомірних дій відповідача, внаслідок чого вона змушена була звертатися за медичною допомогою, тривалість вимушених змін у її житті.

Колегія суддів погоджується із висновком суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди та з розміром відшкодування такої шкоди 5000 грн, оскільки відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрат нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Факт порушення законних прав позивачки відповідачем підтверджується матеріалами справи та був встановлений судом, тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимога про стягнення завданої їй незаконним застосуванням дисциплінарного стягнення моральної шкоди є належним способом захисту та відновлення порушених прав.

Доводи апеляційної скарги відповідача про безпідставність та недоведеність позовних вимог про стягнення моральної шкоди колегія суддів відхиляє, оскільки позивачкою доведено та судом установлено порушення її прав внаслідок незаконного застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що призвело до її душевних страждань із-за неможливості довести в позасудовому порядку роботодавцеві та співробітникам сумлінність своїх дій та належне виконання нею трудових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією. Позивачка пережила значний стрес та велике психоемоційне навантаження внаслідок негативної поведінки відповідача, зверталася до лікарів та проходила лікування. Так, із консультативного висновку лікаря від 19.08.2022 р. вбачається, що ОСОБА_1 після видачі спірного наказу, 19.08.2022 року зверталась до лікаря із скаргами на зміни настрою, головні болі та пригнічений стан, у неї було діагностовано неврастенію та необхідність консультації лікаря-психіатра, до якого позивачка і була скерована відповідно до направлення від 19.08.2022 року із діагнозом "гостра реакція на стрес" (а.с.29,30).

Визначаючи розмір морального відшкодування, який підлягає стягненню, судом першої інстанції було враховано характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивачка у зв`язку з протиправними діями відповідача, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках та, виходячи з засад розумності та справедливості, обґрунтовано визначено цей розмір у 5 000 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про заниження розміру стягнутої моральної шкоди, колегією суддів відхиляються, оскільки суд першої інстанції врахував тривалість та глибину понесених нею душевних страждань та стягнута сума відповідає засадам розумності та справедливості.

Інші доводи апеляційних скарг зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, переоцінки доказів та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин; ці доводи були предметом перевірки суду першої інстанції, який дав їм повну, всебічну та об`єктивну оцінку у своєму рішенні.

Порушень норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підстави для перерозподілу судових витрат у апеляційного суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд , -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Регіонального офісу водних ресурсів у Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 9 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 19 травня 2023 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Костів О.З.

Храпак Н.М.