Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Провадження № 2/689/220/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2023 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючий - суддя Соловйов А.В.

за участю секретаря судового засідання Цмикайло Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна Казначейська Служба України в особі Головного управління Державної Казначейської служби України у Хмельницькій області,

про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся і позовом до держави Україна про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням судді Хмельницького міськрайонного суду. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 04.02.2021 р. суддя Хмельницького міськрайонного суду Палінчак О.М. виніс незаконне рішення в справі №686/25511/20/20, яке було скасовано з однієї підстави, а саме його незаконності, постановою Верховного суду від 03.08.2022 р.. Зазначає, що внаслідок цього незаконного та протиправного рішення, скасованого Верховним судом, йому завдано моральної шкоди. Моральна шкода, завдана позивачу, полягає у порушенні його моральних прав, які є наслідком винесення незаконного рішення. Він вчергове змушений звертатись до суду, що вимагає від нього додаткових витрат, часу життя. На підставі цього, вважає, що заявлена моральна шкода у розмірі трьох мільйонів гривень буде адекватним відшкодуванням його моральних страждань.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Інші особи в судове засідання не з`явились.

При цьому, прокурор вважає за необхідне залучити для представництва інтересів держави Міністерство юстиції України. Така позиція не відповідає законодавству, враховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 03.08.2022 р. у справі №686/25511/20 та позицію самого Міністерства юстиції України, висловленої в рамках вказаної справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 04.02.2021 р. у справі №686/25511/20 (суддя Палінчак О.М.) за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, третя особа ДКСУ про відшкодування моральної шкоди було відмовлено. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10.08.2021 р. рішення суду першої інстанції було змінено в частині мотивувальної частини. Постановою Верховного Суду від 03.08.2022 р. було частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення від 04.02.2021 р. та постанову від 10.08.20921 р., позов задоволено частково та присуджено стягнути з державного бюджету України через ДКСУ 1000 грн. моральної шкоди.

Посилаючись на скасування Верховним Судом рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04.02.2021 р., позивач стверджує, що незаконними діями судді ОСОБА_2 йому було заподіяно моральну шкоду.

Позовні вимоги заявлялись ОСОБА_1 до держави, представником якої визначено Хмельницький міськрайонний суд. Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 14.12.2022 р. було відмовлено у відкритті провадження у цій справі з урахуванням позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 р. у справі № 454/3208/16-ц(провадження № 14-500цс19).. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 09.03.2023 р. цю ухвалу Ярмолинецького районного суду було залишено без змін в частині вимог до держави в особі Хмельницького міськрайонного суду, а в частині вимог до держави Україна скасовано та направлено для продовження розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що спірні відносини носять характер деліктних.

Згідно із ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, в деліктних правовідносинах підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать: протиправна поведінка завдавача шкоди, шкода у відповідному розмірі, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди (коли вина є підставою для цивільної відповідальності). При цьому на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками.

Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, а саме: моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Під такі винятки позовні вимоги у цій справі не підпадають.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Позовні вимоги зводяться до підстави, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до припису ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачем доведено факт скасування рішення Хмельницького міськрайонного суду від 04.02.2021 р., ухваленого суддею Палінчаком О.М., однак, не доведено, а з матеріалів справи не вбачається факту встановлення в діях судді, який розглядав справу №686/25511/20 складу кримінального правопорушення вироком суду, який би набрав законної сили.

Крім того, не доведено факт та розмір заподіяння позивачеві моральної шкоди, причиновий зв`язок стверджуваної шкоди із помилковим рішенням суду першої інстанції. При цьому, права позивача були фактично захищені, оскільки, скориставшись правом на оскарження судового рішення, помилкове рішення Хмельницького міськрайонного суду було скасовано, а позивачу було присуджено моральну шкоду у спірних правовідносинах, які були предметом розгляду справи №686/25511/20.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Соловйов