Справа № 573/567/23
Номер провадження 2-з/573/1/23
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заяву представника Головного управління Держгеокадастру в Сумській області Мазурова Антона Валерійовича про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

30.03.2023 ГУ Держгеокадастру в Сумській області здало на пошту позов до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом скасування реєстрації права власності та їх конфіскації на користь держави в особі зазначеного управління, в якому вказає, що ОСОБА_1 , який є громадянином РФ, набув у власність 2 земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :02:001:0130 та :01:001:0131 і впродовж строку, визначеного ч. 4 ст. 81 ЗК України, не відчужив їх, а тому вони підлягають конфіскації на користь держави.

16.05.2023 до суду надійшла заява представника ГУ Держгеокадастру в Сумській області Мазурова А.В., в якій він просить накласти арешт на вказані земельні ділянки та заборони ОСОБА_1 розпоряджатися ними, змінювати їх цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками. Заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 порушив процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення та, будучи іноземцем, не відчужив їх упродовж року після набуття громадянства іншої держави. На даний час він без перешкод використовує земельні ділянки. Будь-яке подальше їх відчуження останнім порушуватиме право держави на набуття їх у власність відповідно до закону шляхом конфіскації. Крім того, в умовах воєнного стану земельні ділянки мають використовуватися насамперед для забезпечення продовольчих потреб України. Також такий вид забезпечення позову не перешкоджатиме ОСОБА_1 володіти та користуватися спірними земельними ділянками до розгляду справи.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 17.05.2023 заяву про забезпечення позову призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову.

Одними з видів такого забезпечення є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду в справі №752/20385/18 від 07.10.2019 цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення в разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише в разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.10.2010 ОСОБА_1 набув у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0131, площею 4,2010 га, розташовану на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 22).

Також згідно з витягом з поземельної книги ОСОБА_1 значиться власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0130, площею 4,2195 га, розташованої на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться її орендодавцем (а. с. 23-24, 41-46).

30.09.2014 ОСОБА_1 отримав паспорт громадянина РФ (а. с. 48).

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права суд вважає за можливе заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково та накласти арешт на спірні земельні ділянки шляхом заборони відповідачу відчужувати їх, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками, оскільки такий спосіб забезпечення позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами.

При цьому суд враховує, що невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може призвести до того, що у випадку задоволення позову для реалізації прав на земельні ділянки, за захистом яких звернувся позивач до суду, необхідно буде докласти значних зусиль, та що в разі невжиття заходів забезпечення позову матиме місце можливе вчинення відповідачем дій для уникнення несприятливих для нього наслідків.

Заявлений вид забезпечення позову відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, має тимчасовий характер і діє до набрання рішенням суду, яким закінчується розгляд справи по суті, законної сили.

Керуючись ст. ст. 153, 260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Головного управління Держгеокадастру в Сумській області про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:001:0130, площею 4,2195 га, розташовану на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області до набранням рішенням у справі законної сили шляхом заборонити ОСОБА_1 відчужувати її, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками.

Накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:001:0131, площею 4,2010 га, розташовану на території Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області до набранням рішенням у справі законної сили шляхом заборонити ОСОБА_1 відчужувати її, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя