Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2023 Справа №607/9370/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

учасників справи:

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 ,за участю заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, звернулася в суд із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі міського типу Біловодськ Старобільського району Луганської області.

В обґрунтування заяви заявником викладено обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі міського типу Біловодськ Старобільського району Луганської області помер її батько ОСОБА_2 . Маючи в наявності лікарське свідоцтво про смерть та фото з місця поховання, заявник звернулася до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою реєстрації смерті свого батька. Однак, їй було відмовлено, оскільки надані документи не відповідають визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті.

З підстав, наведених у заяві, оскільки встановлення факту смерті заявнику необхідне для проведення реєстрації смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі міського типу Біловодськ Старобільського району Луганської області.

У судовому засіданні заявник заяву підтримала з підстав та обґрунтувань, викладених у ній, та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак про дату, місце та час розгляду даної справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року державній реєстрації, зокрема, підлягає смерть.

Суд, встановив, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 01.04.1997 Євсузькою с/Радою Біловодського району, актовий запис № 6, батьком заявника вказано ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , видане 18.01.2019 Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 07, заявник після реєстрації шлюбу 18.01.2019 змінила своє прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».

Старобільським міжрайонним відділом експертизи ЛНР (самопроголошеної Луганської народної республіки) було видано лікарське свідоцтво про смерть від 03 травня 2023 року, в якому зазначається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Біловодськ ЛНР.

Однак, дане свідоцтво про смерть на тимчасово окупованій території, яке, відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", не є дійсним і не створює правових наслідків, у зв`язку із чим заявник не може зареєструвати смерть батька у встановленому законом порядку.

Надане заявником лікарське свідоцтво про смерть, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , видане органами державної влади, які створені всупереч законодавства України, а тому, не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Постановою Верховної Ради України №254-VIII від 17 березня 2015 року Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями надано статус тимчасово окупованих територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275 від 02 грудня 2015 року, с. Новоохтирка Луганської області віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник повинен обґрунтувати заяву доказами, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки, згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Заявник ОСОБА_1 , маючи в наявності лікарське свідоцтво про смерть та фото з місця поховання, звернулася до Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою реєстрації смерті свого батька. Однак, відповіддю від 16.05.2023 за № 285/34.11.1-07.6 їй було відмовлено, оскільки надані документи не відповідають визначеній чинним законодавством формі для проведення державної реєстрації смерті.

Зважаючи на вищевикладене, заявник позбавлений можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , оскільки в останньої відсутній документ, форма якого мала б відповідати формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року № 545.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 надала суду показання про те, що її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі міського типу Біловодськ Старобільського району Луганської області.

Підтвердженням факту смерті ОСОБА_2 також є фотокопії місця поховання, які містяться в матеріалах справи.

За вказаних обставин, беручи до уваги те, що заявник не може отримати документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть свого батька, оскільки реєстрація смерті ОСОБА_2 була проведена на тимчасово окупованій території України, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви, шляхом встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі міського типу Біловодськ Старобільського району Луганської області.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

Частиною 4 ст. 317 ЦПК України визначено, що ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 3, 12, 258, 259, 265, 273, 315, 317, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі міського типу Біловодськ Старобільського району Луганської області.

Рішення суду підлягає до негайного виконання.

Копію рішення суду невідкладно направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 04014068, місцезнаходження вул. Грушевського, буд. 8, м. Тернопіль.

Повний текст рішення суду буде складено та підписано 31 травня 2023 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко