Провадження № 4-с/638/47/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Зайцевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чекаленко Роман Русланович, на незаконні дії та бездіяльність держаного виконавця, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чекаленка Романа Руслановича по виконавчому провадженню ВП № 62469728 щодо перевірки місцезнаходження транспортного засобу VOLKSWAGEN; МОДЕЛЬ PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 ; визнати незаконними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чекаленка Романа Руслановича щодо винесення постанови від 15 жовтня 2020 року про розшук майна боржника у рамках виконавчого провадження ВП № 62469728; зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) по виконавчому провадженню ВП № 62469728 скасувати постанову від 15 жовтня 2020 року про розшук майна боржника.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що підставою для скарги стало вчинення незаконних дій та бездіяльності державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чекаленка Романа Руслановича при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/10039/17 виданого 15 травня 2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова у рамках виконавчого провадження ВП №62469728 відносно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Зокрема, під час винесення державним виконавцем постанови від 15 жовтня 2020 року про розшук майна боржника, а саме оголошення в розшук майна боржника марки ТЗ- VOLKSWAGEN; МОДЕЛЬ PASSAT, КАТЕГОРІЯ ТЗ - ЛЕГКОВИЙ; 1988 р.в. VIN- НОМЕР_3 ; номер кузова НОМЕР_3 ; номерний знак НОМЕР_1 ; колір ТЗ ЗЕЛЕНИЙ. Згідно з вироком у справі № 638/10039/17 Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2019 року його визнано винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Строк відбування покарання обчислено з 27 червня 2019 року і цього ж дня він взятий під варту. До теперішнього часу він перебуває у місцях позбавлення волі, а з 07 липня 2020 року відбуває покарання Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)». Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2019 року вирішено цивільні позови потерпілих та долю речових доказів у справі. Зокрема, автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , яким він володів, визнано речовим доказом на підставі постанови слідчого відділу розслідувань у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області від 15 лютого 2017 року. Вказаний автомобіль йому не повертався. Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2019 року у справі № 638/10039/17, після його перегляду Харківським апеляційним судом (17 березня 2020 року) та Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (26 січня 2021 року) - залишено без змін. Від дня дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13 лютого 2019 року його автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , вилучений співробітниками поліції і перебуває на штраф майданчику ГУМВС у Харківській області. На підставі викладеного вважає, що транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 оголошений у розшук безпідставно та необґрунтовано, оскільки інформація щодо місця перебування автомобіля чітко вбачається із вироку у справі № 638/10039/17 Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2019 року та з матеріалів кримінального провадження. Вважає, що державний виконавець вчинив бездіяльність, не виконав покладених на нього функцій, зокрема, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не перевірив за відповідними базами даних інформацію про місцезнаходження арештованого автомобіля. Навіть ознайомившись із вироком, який є загальнодоступним у реєстрі судових рішень, державним виконавцем одразу було б з`ясовано місце перебування автомобіля, яке до теперішнього часу для державного виконавця залишається нез`ясованим. В цьому вбачається бездіяльність державного виконавця. У державного виконавця не було достатніх підстав, передбачених ч.3 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» виносити оскаржувану постанову від 15 жовтня 2020 року про розшук майна боржника та оголошувати в розшук майно боржника - транспортний засіб VOLKSWAGEN; МОДЕЛЬ PASSAT; КАТЕГОРІЯ ТЗ - ЛЕГКОВИЙ; 1988 р.в. VIN- НОМЕР_3 ; Номер кузова НОМЕР_3 ; Номерний знак НОМЕР_1 : Колір ТЗ - ЗЕЛЕНИЙ, а також покладати на нього витрати, пов`язані з його розшуком. В цьому вбачаються незаконність дій державного виконавця. На підставі викладеного постанова державного виконавця Міжрайонного відділу виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіональною управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чекаленка Романа Руслановича винесена у рамках виконавчого провадження ВП № 62469728 від 15 жовтня 2020 року про розшук майна боржника, а саме оголошення в розшук майна боржника марки ТЗ-VOLKSWAGEN; МОДЕЛЬ PASSAT; КАТЕГОРІЯ ТЗ ЛЕГКОВИЙ; 1988 р.в. VIN- НОМЕР_3 ; Номер кузова НОМЕР_3 ; Номерний знак НОМЕР_1 : Колір ТЗ - ЗЕЛЕНИЙ - є безпідставною та необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Зацікавлена особа державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чекаленко Р.Р. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належно. На виконання ухвали суду від 19.01.2023 року державний виконавець надіслав суду копію виконавчого провадження № 62469728.

Дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, суд прийшов до наступного.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чекаленко Р.Р. від 08.07.2020 року відкрито виконавче провадження № 62469728 за виконавчим листом № 638/10039/17 від 15.05.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1407,36 грн.

Також, постановою державного виконавця від 08.07.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

У відповідь на запит державного виконавця до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 10.08.2020 року отримано відомості про реєстрацію за ОСОБА_1 транспортного засобу VOLKSWAGEN; МОДЕЛЬ PASSAT; КАТЕГОРІЯ ТЗ ЛЕГКОВИЙ; 1988 р.в. VIN- НОМЕР_3 ; Номер кузова НОМЕР_3 ; Номерний знак НОМЕР_1 : Колір ТЗ ЗЕЛЕНИЙ.

Постановою від 15.10.2020 року оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 , а саме вказаний транспортний засіб.

Постановою державного виконавця від 15.02.2022 року повернуто стягувачу виконавчий лист № 638/10039/17 від 15.05.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1407,36 грн. на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України Про виконавче провадження, а саме через не виявлення протягом року майна боржника, яке оголошено у розшук, та відсутність майна боржника, на яке може бути звернуте стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Вказані конституційні положення знайшли своє продовження у ЦПК України, а також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів». Так, частинами першою, другою статті 18 ЦПК України та частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, забезпечення виконання судових рішень покладається, у тому числі, на суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші процесуальні засоби, сприяють реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

На важливість належного виконання судових рішень неодноразово наголошуваву своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Конституційний Суд України у рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 (справа щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо забезпечення державою виконання судового рішення) вказав, що судовий захист прав і свобод людини і громадянина необхідно розглядати як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина, і саме держава бере на себе такий обов`язок відповідно до частини другої статті 55 Конституції України (абзац 15 пункту 3 мотивувальної частини рішення від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002); право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя (абзац 8 пункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 23 листопада 2018 року № 10-р/2018). Отже, як випливає з наведеного, держава повинна повною мірою забезпечити реалізацію гарантованого статті 55 Конституції України права кожного на судовий захист.

Забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIIIзмін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статті 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Конституційний Суд України, взявши до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, дійшов висновку, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ЄСПЛ у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40). У Рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України Про виконавче провадження у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Згідно п.п.2,7 ч.1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Звертаюсь до суду з даною скаргою ОСОБА_1 вказує на бездіяльність державного виконавця в частині не здійснення перевірки в частині місце перебування транспортного засобу, незаконність дій щодо винесення постанови про розшук транспортного засобу, який за вироком суду визнаний речовим доказом та перебуває за відомостями скаржника на штраф майданчику.

Така позиція боржника є неспроможною та не ґрунтується на вимогах Закону з урахуванням наступного.

На примусове виконання до державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов виконавчий лист № 638/10039/17 про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат. Інших відомостей, що встановлені вироком суду від 27.12.2019 року, зокрема щодо транспортного засобу VOLKSWAGEN; МОДЕЛЬ PASSAT; номерний знак НОМЕР_1 , виконавчий лист не містив.

Стаття 4 Закону України Про виконавче провадження передбачає вимоги до виконавчого документа, що підлягають перевірці державним виконавцем перед ухваленням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Після ухвалення постанови про відкриття виконавчого провадження 62469728 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вживались заходи, що передбачені Законом України Про виконавче провадження для примусового виконання рішення суду, зокрема ухвалена постанова про арешт коштів та оголошення розшуку майна боржника.

Обов`язок щодо виконання постанови про розшук майна боржника діючим законодавством покладається на поліцію та не входить до обов`язків державного виконавця.

Таким чином, дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження 62469728 вчинені з дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження, а ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження, не позбавлений права подавати клопотання та письмові пояснення в тому числі з приводу місце знаходження майна, яке перебуває у розшуку.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 через відсутність правових підстав для визнання дій державного виконавця Чекаленко Р.Р. незаконними, оскільки останній вживав передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання рішень із використанням прав під час здійснення виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст.447-449 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Чекаленко Роман Русланович, на незаконні дії та бездіяльність держаного виконавця, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий: