Провадження № 2/712/1041/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі КАПЛЯ А.С.
Позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення боргу кредитором спадкодавця, посилаючись на те, що до ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 31.07.2012 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.02.2021 року. Але на день смерті позичальника існувала заборгованість за простроченим тілом кредиту по кредитному договору перед Банком в розмірі 17 788 грн. 29 коп. Від імені Банку на адресу Першої черкаської державної нотаріальної контори 22.07.2021 року була направлена претензія кредитора. 25.08.2021 року позивачем було отримано відповідь від Першої черкаської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Велікової Н.А., за місцем заведення спадкової справи. 03.09.2021 року Банком отримана відповідь від нотаріуса, в якій зазначено, що спадкоємцям ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину вже було видано, тому претензія Банку не реєструвалася в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А. Водночас, зазначено, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 були повідомлені нотаріусом про наявність заборгованості спадкодавця перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 17 788,29 грн. шляхом направлення на їх адресу копії претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк».
Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника.
12.09.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.
У зв`язку з цим просить стягнути з відповідачів, як спадкоємців позичальника, заборгованість за кредитним договором в сумі 17 788 грн. 29 коп. та судові витрати по справі.
09 лютого 2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
Відповідачі до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надано.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
Судом встановлено, що до ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 31.07.2012 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Укладений між сторонами договір складається із анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг. За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотки, винагороди відповідно до Заяви та Умов правил надання банківських послуг.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а позичальник всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові кошти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем за позичальником наявна заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 17 788 грн. 29 коп.
Відповідно до копії Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 11 липня 2017 року, актовий запис №1865, позичальник ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Від імені Банку на адресу Першої Черкаської державної нотаріальної контори 22.07.2021 року була направлена претензія кредитора. 25.08.2021 року позивачем було отримано відповідь від Першої черкаської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Велікової Н.А., за місцем заведення спадкової справи. 03.09.2021 року Банком отримана відповідь від нотаріуса, в якій зазначено, що спадкоємцям ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину вже було видано, тому претензія Банку не реєструвалася в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Велікової Н.А. Водночас, зазначено, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 були повідомлені нотаріусом про наявність заборгованості спадкодавця перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 17 788,29 грн. шляхом направлення на їх адресу копії претензії кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк».
На виконання ухвали суду від 09 лютого 2023 року про витребування доказів, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Веліковою Н.А. 07 квітня 2023 року на адресу суду надіслано копію спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 . З наданої спадкової справи вбачається, що 22 грудня 2017 року до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулися син останнього ОСОБА_4 , та дочка ОСОБА_5 .
Згідно копії Свідоцтва про шлюб від 08 серпня 2015 року ОСОБА_6 після укладення шлюбу з ОСОБА_7 , змінила прізвище на ОСОБА_8 .
Так, згідно заяви ОСОБА_9 від 31.05.2021 року, після смерті батька залишилася спадщина у вигляді частини квартири спільного заселення АДРЕСА_2 , щодо якої батьком ОСОБА_3 за життя було складено заповіт на користь ОСОБА_6 та на користь її доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений 27 травня 2016 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвим М.Ю. за № 808. В заяві також було зазначено, що крім неї, спадкоємцем померлого є його син ОСОБА_4 , який подав заяву про те, що він не має підстав претендувати на обов`язкову частку в спадщині.
Згідно спадкової справи нотаріусом було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 травня 2021 року на ім`я ОСОБА_9 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_10 на 11/50 частин в праві власності на квартиру спільного заселення АДРЕСА_2 .
Свідоцтво про право власності за заповітом чи за законом на ім`я ОСОБА_4 нотаріусом не видавалось.
Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статті 1216, 1218 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України ).
Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкоємця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу .
Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця.
Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.
Таким чином, з наданих до суду матеріалів справ, а також матеріалів спадкової справи, встановлено, що спадкоємцем померлого є відповідач ОСОБА_5 , яка така, що прийняла спадщину після смерть батька. Підстав для звільнення спадкоємця після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором судом не встановлено.
Щодо позовних вимог до відповідача ОСОБА_4 суд зазначає наступне. На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , разом із померлим, був зареєстрований ОСОБА_4 . Проте згідно матеріалів спадкової справи останній подав заяву про відмову від обов`язкової частки у спадщині, а тому не може нести обов`язку щодо задоволення вимог кредитора.
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Оскільки право позивача порушене, підлягає захисту, то з відповідача ОСОБА_5 як спадкоємиці померлого ОСОБА_3 необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором, що становить 17 788 грн. 29 коп. Позовні вимоги до ОСОБА_4 задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача судовий збір в сумі 2 481 грн.
Керуючись ст.ст.12-13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1281, 1282 ЦК України, суд
Позов задоволити частково.
В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ГОЛОВУЮЧИЙ: