КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/16935/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6554/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Трусової Т.О., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинного будівництва, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», про усунення перешкод у здійсненні права власності та знесення самочинного будівництва.

В обґрунтування позову посилався на те, що він є співвласником прибудованих нежитлових приміщень №№ 309, 310, 320, розташованих на першому поверсі житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 вказаного будинку, яка розташована поверхом вище.

Вказував, що відповідач без будь-яких дозволів самочинно збудував на даху належних позивачеві приміщень металеву конструкцію, нижню частину якої залив бетоном та обклав цеглою. Неправомірні дії відповідача призвели до пошкодження покриття даху у приміщеннях, належних позивачу, накопичення вологи, яка потрапляє у приміщення, та неможливість відремонтувати дах, що створює йому перешкоди належним чином користуватися майном.

Зазначав, що на його неодноразові звернення до відповідача щодо усунення порушень та знесення самочинно побудованої конструкції, останній не реагував. Крім того, він неодноразово звертався до державних органів щодо наявності порушень, що було підставою направлення ОСОБА_1 приписів про усунення порушень прав позивача та знесення самочинно збудованої конструкції, проте відповідні приписи відповідач не виконував.

За таких обставин просив зобов`язати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудовану терасу та металеву огорожу (решітки) на даху нежитлового приміщення АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 1-5).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинного будівництва. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 18 330,80 грн. (т. 5 а.с. 34-37).

Не погодившись з ухвалою суду, 10 лютого 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Довженко В.І. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду про закриття провадження у справі скасувати (т. 5 а.с. 45-58).

Апеляційну скаргу мотивував тим, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказував, що у порушення п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд першої інстанції закрив провадження у цій справі з підстав, з яких був зобов`язаний закрити провадження у іншій справі № 753/20662/17, позов у якій був поданий пізніше і які одночасно розглядав один й той самий склад суду. Суду було відомо про обставини для закриття провадження у справі ще 15 жовтня 2019 року коли позивач звернувся до суду з клопотанням про об`єднання справи зі справою № 753/20662/17, у задоволенні якого суд відмовив. Крім того, у порушення ч. 5 ст. 142 ЦПК України закривши провадження у справі суд стягнув витрати, пов`язані з розглядом справи з відповідача при наявності обов`язку стягнути понесені відповідачем витрати, пов`язані з розглядом справи з позивача.

Вважає, що матеріали справи містять ознаки незаконного втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, що виразилось у неодноразовій зміні єдиного унікального номеру справи, який формується у суді першої інстанції автоматично та залишається незмінним незалежно від проходження справи в інстанціях, а тому наявні підстави для винесення окремої ухвали.

Також посилався на те, що адвокат позивача ОСОБА_3 подав до суду документи щодо надання ним правової допомоги з підробленням начебто виконаних ним робіт, які він фактично не виконував, і такі дії адвоката мають ознаки дисциплінарного правопорушення у вигляді одноразового грубого порушення правил адвокатської етики, у зв`язку з чим апеляційним судом може бути винесена окрема ухвала.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Такташов О.Я. просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін, а у разі задоволення скарги, просив направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції (т. 5 а.с. 81-89).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 , його представник - адвокат Довженко В.І. підтримали скаргу і просили її задовольнити. позивач ОСОБА_2 , його представник - адвокат Такташов О.Я. заперечували проти скарги, проте у випадку її задоволення просили направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Третя особа Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» було сповіщено 31 березня 2023 року врученням повідомлення уповноваженій особі про що є відмітка працівників пошти про вручення поштового відправлення,тобто належним чином, про що у справі є докази (т. 5 а.с. 75-80).

Наведені обставини свідчать, що третя особа завчасно повідомлена про розгляд справи апеляційним судом і мала цікавитись рухом справи в суді апеляційної інстанції.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Такий висновок районного суду суперечить фактичним обставинам справи, колегія суддів з ним не погодилась врахувавши наступне.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, у лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», про усунення перешкод у здійсненні права власності та знесення самочинного будівництва та остаточно уточнивши заявлені позовні вимоги, просив: зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести жиле приміщення квартиру АДРЕСА_3 у належний попередній стан шляхом демонтажу тераси та металевої огорожі (решітки) на даху нежилого приміщення № НОМЕР_1 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , стягнути судові витрати (т. 1 а.с. 1-5, 77-78, 238 т. 2 а.с. 64-65).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудовану терасу та металеву огорожу (решітки) на даху нежитлового приміщення АДРЕСА_4 . Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки у сумі 2 000 грн. та відшкодовано судовий збір у сумі 243,60 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (т. 2 а.с. 127-131).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 вересня 2017 року скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову (т. 3 а.с. 143-145).

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2019 року скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 вересня 2017 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 3 а.с. 246-250).

Судом встановлено, що у провадженні Дарницького районного суду м. Києва також перебуває справа № 753/20662/17 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ТОВ «БК М.П.К.», державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антропова О.Ю., треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України, ОСОБА_4 , про скасування рішень державного реєстратора та записів про реєстрацію права власності, зобов`язання вчинити дії.

У справі № 753/20662/17 позивачі з урахуванням заяви про зміну предмета позову просили:

- скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антропова О.Ю., індексний номер 33751148 від 07.02.2017, про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру загальною площею 53,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антропова О. Ю., індексний номер 33751246 від 07.02.2017, про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру загальною площею 47,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- скасувати запис № 18914029, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- скасувати запис № 18914029, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_1 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- зобов`язати ОСОБА_1 привести квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , до попереднього стану відповідно до технічного паспорта КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 19.10.2001 та поверхового плану приміщень ІІ поверху інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу добудованих приміщень (лоджій) за рахунок власних коштів (т. 4 а.с. 231-241).

Підставою позову у справі № 753/20662/17 є те, що ОСОБА_1 без дозволу на право виконання будівельних робіт, без належно затвердженого проекту та з істотним порушенням будівельних норм і правил здійснив реконструкцію своєї квартири, розділивши її на дві квартири та добудувавши до квартир додаткові приміщення (лоджії/тераси), внаслідок чого загальна площа його квартири збільшилась на 17,9 кв.м. Незаконно зведені відповідачем конструкції розташовані на даху належних позивачам нежитлових приміщень, що призвело до руйнації покриття даху, порушення системи водовідведення і, як наслідок, накопичення у цих приміщеннях вологи і їх псування.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20662/17 позов ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 до ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру загальною площею 53,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антроповим О.Ю., індексний номер 33751148 від 07.02.2017.

Скасовано рішення про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру загальною площею 47,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), прийняте державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антроповим О.Ю., індексний номер 33751246 від 07.02.2017.

Скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру загальною площею 53,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) з виключенням запису про право власності номер 18914029.

Скасовано державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру загальною площею 47,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) з виключенням запису про право власності номер 18914736.

Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок здійснити знесення самочинно збудованого нерухомого майна - терас, добудованих до квартир, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_5 , та демонтувати у даних квартирах додаткові дверні прорізи для виходу на дах.

Відмовлено у задоволенні позову до ТОВ «БК М.П.К.» та державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антропова О.Ю. Повний текст рішення суду складений 26 серпня 2022 року (т. 4 а.с. 231-241).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Поряд з цим у цій справі № 753/16935/19, що переглядається апеляційним судом, після ухвалення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20662/17, позивач ОСОБА_2 не заявляв про відмову від раніше заявлених позовних вимог.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини у цій справі та справі № 753/20662/17, відсутні підстави для висновку, що спір виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме як за суб`єктним складом так і за підставами позову вони не є тотожними. Сама по собі вимога в обох справах щодо зобов`язання відповідача знести самочинно збудоване нерухомого майна (тераси), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не свідчить про наявність підстав для закриття провадження у цій справі.

Отже, відсутні й підстави для висновку про існування судового рішення, яке набрало законної сили, що ухвалене з приводу спору між ж тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відсутність інших вимог резолютивної частини апеляційної скарги, крім вимоги про скасування оскаржуваної ухвали районного суду про закриття провадження, не звільняє суд апеляційної інстанції від правильного застосування вимог процесуального закону.

Врахувавши вищезазначені вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала районного суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому судом апеляційної інстанції відхилені.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 грудня 2022 року- скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинного будівництва направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 14 квітня 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова