Справа № 127/6394/23
Провадження № 2/127/744/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 із позовною заявою до суду звернулося АТ «Райффайзен Банк», яке просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь достроково заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-118917738 від 14.12.2021 року у сумі 80692,61 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 73703,94 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 6988,67 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 14.12.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-118917738, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 64966,85 грн. строком на 72 місяців, а відповідач в свою чергу зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за його користуванням у розмірі 34,90% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором. Всупереч умов договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 23.12.2022 виникла заборгованість перед банком у сумі 80692,61 грн., з яких: заборгованості за кредитом у розмірі 73703,94 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 6988,67 грн. В зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не погашає кредитну заборгованість, банк змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.03.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснювати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Судом встановлено, що 10.01.2020 ОСОБА_1 подав заяву №СМDРІ 849509 про акцепт публічної пропозиції, якою повідомив, що він приймає публічну пропозицію товариства про надання послуг в порядку та на умовах викладених в правилах банківського обслуговування фізичних осіб, що оприлюдненні на сайті www.aval.ua та висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 15).

14.12.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-118917738, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 64966,85 грн. строком на 72 місяців, а відповідач в свою чергу зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за його користуванням у розмірі 34,90% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені кредитним договором та Заявою-Договором.

Правонаступником АТ «Райффайзен Банк Аваль» є АТ «Райффайзен Банк».

Відповідно до п.1.2. та 4.1 Заяви-Договору банк відкриває поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на ім`я клієнта та здійснює його розрахунково-касове обслуговування у відповідності до правил та тарифів банку на ведення та обслуговування поточних рахунків фізичних осіб.

На умовах цієї Заяви-Договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 64966,85 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування (п. 1.3).

Отримання ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 64966,85 грн. підтверджено випискою по рахунку № НОМЕР_1 від 14.12.2021.

Всупереч умов договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 23.12.2022 виникла заборгованість перед банком у сумі 80692,61 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 73703,94 грн. у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 113,76 грн, заборгованість за відсотками 6988,67 грн. (а.с. 6).

23.12.2022 позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, яка залишена відповідачем без реагування (а.с. 17-19).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України далі ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку та в повному обсязі АТ «Райффайзен Банк» не повернуті, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 80692,61 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2684 грн. в рахунок компенсації сплаченого судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 525-526, 549, 552, 611-612, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» достроково заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-118917738 від 14.12.2021 року у сумі 80692 (вісімдесят тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 61 копійка, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 73703,94 грн; заборгованості за відсотками у розмірі 6988,67 грн.

Стягнути ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк» 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні в рахунок компенсації сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач акціонерне товариство «Райффайзен Банк», адреса: вул. Генарала Алмазова, 4-А, м.Київ, .

Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 02.05.2023

Суддя: