Справа № 331/3398/23
Провадження № 2/331/1441/2023
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши матеріали позовної заяви Національного університету «Запорізька політехніка» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відмову у визнанні трудових договорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з Національним університетом «Запорізька політехніка» укладеними на невизначений строк, визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Національного університету «Запорізька політехніка» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відмову відмову у визнанні трудових договорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з Національним університетом «Запорізька політехніка» укладеними на невизначений строк, визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню.

Як слід з наданих матеріалів, предметом даного позову є незгода Національного університету «Запорізька політехніка» з рішенням комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» від 27.08.2022 р., згідно з яким КТС вирішила: позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до НУ «Запорізька політехніка», третя особа: Національна професійна спілка «Прометей» про визнання трудових договорів укладеними на невизначений строк - задовольнити повністю; визнала трудовий договір між ОСОБА_1 та НУ «Запорізька політехніка» укладеним на невизначений строк; зобов`язала НУ «Запорізька політехніка» внести запис у трудову книжку ОСОБА_1 «Продовжено термін роботи на посаді професора цієї ж кафедри на невизначений строк»; визнала трудовий договір між ОСОБА_2 та НУ «Запорізька політехніка» укладеним на невизначений строк; зобов`язала НУ «Запорізька політехніка» внести запис у трудову книжку ОСОБА_2 «Продовжено термін роботи на посаді доцента цієї ж кафедри на невизначений строк».

В мотивувальній частині позову зазначено, що згадане рішення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» було прийнято під час введеного з 24.02.2022 року в Україні відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" режиму воєнного стану, то це наклало свій відбиток і на пропуск строку, встановленого ст. 228 КЗпП України. Постійні повітряні тривоги та перебування працівників у сховищах в цей період, відключення електроенергії унеможливили стале функціонування позивача. До цього додалося і виїзд частини працівників адміністративно-управлінського персоналу в більш безпечні регіони та звільнення частини працівників та вакантність багатьох посад. Все це у сукупності призвело до пропуску строків оскарження рішення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка». Крім того, Національного університету «Запорізька політехніка» звернувся до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню ще 30.11.2022 року, зазначивши відповідачем комісію з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва», а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - як третіх осіб (справа № 331/4640/22). У задоволенні зазначеного позову університету було відмовлено з огляду на, зокрема, неналежність відповідача. Тобто, позивачем вживалися заходи, спрямовані на оскарження згаданого рішення КТС у судовому порядку і саме з цим пов`язаний пропуск встановленого законом строку. Отримавши повний тест рішення суду у зазначеній справі позивач протягом трьох днів звертається до суду з цією позовною заявою.

В прохальній частині позову НУ «Запорізька політехніка» просить суд визнати причини пропуску строку поважними та поновити цей строк і розглянути спір по суті.

Суддя, вивчивши позов, додані до нього матеріали, дійшов наступних висновків.

Судом, при розгляді цивільної справи № 331/4640/22 за позовом НУ «Запорізька політехніка» до КТС кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка», треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , було встановлено, що 30.08.2022 р., згідно з супровідним листом (вхідний штамп від 30.08.22 р. № 154/114/0), за підписом голови КТС, на адресу ректора НУ «Запорізька політехніка» були направлені наступні копії документів: позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , рішення КТС від 27.08.2022 р., згідно з яким КТС задовольнила позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до НУ «Запорізька політехніка», третя особа: Національна професійна спілка «Прометей».

Тобто, 30.08.22 р. позивач НУ «Запорізька політехніка» був достеменно обізнаний про те, що 27.08.2022 р. КТС кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка» було прийнято рішення від 27.08.2022 р., згідно з яким КТС задовольнила позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до НУ «Запорізька політехніка», третя особа: Національна професійна спілка «Прометей».

Відповідно до ст. 228 КЗпП у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи роботодавець можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах.

Таким чином, строк на звернення до суду сплинув у позивача 09.09.2022.

В п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що встановлені статтями 228, 233 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Розглядаючи трудові спори після їх попереднього розгляду в КТС, суд з`ясовує і обговорює додержання і причини пропуску як для десятиденного строку звернення до суду за вирішенням трудового спору, так і тримісячного строку звернення до КТС (ст. 225 КЗпП), якщо останньою він не був поновлений. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Коли пропущений десятиденний строк не буде поновлено, заява відповідно до ст. 85 ЦПК і ст. 228 КЗпП залишається без розгляду. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов`язки сторін. При пропуску передбаченого ст. 225 КЗпП десятиденного строку без поважних причин необхідності у з`ясуванні інших обставин справи не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду або на оскарження судового рішення виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справа «Салов проти України»), зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа «Сутяжник проти Росії», п. 38).

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Посилання позивача НУ «Запорізька політехніка» на введений на території України військовий стан, як на підставу пропуску строків звернення до суду не свідчить про об`єктивну неможливість подати позов в десятиденного строк. Станом на день звернення до суду 25.05.2023 р. військовий стан на території України не скасовано, однак вказане не завадило позивачу направити позовну заяву до суду.

Позивач не додав до матеріалів позову жодних доказів, які б свідчили про те що він не міг реалізувати своє право на звернення до суду в період з 09.09.2022 по 25.05.2023. Сам факт введення на території України воєнного стану не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки позивач повинен зазначити яким саме чином введення воєнного стану вплинуло на можливість реалізації його права звернення до суду. Позивачем до позовної заяви не надано доказів на підтвердження того, що у зв`язку із введенням воєнного стану відбулись якісь зміни, що перешкодили своєчасному зверненню до суду (мобілізація працівників, їх переїзд в іншу місцевість, тощо).

Крім цього, НУ «Запорізька політехніка» не надало суду переконливих обґрунтувань, яким чином розгляд Жовтневим районним судом мЗапоріжжя цивільної справи № 331/4640/22 за позовом НУ «Запорізька політехніка» до КТС кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» НУ «Запорізька політехніка», треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вплинув на пропуск встановленого законом строку звернення до суду із даним позовом.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від об`єктивних обставин, або дій чи бездіяльності третіх осіб. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власного пасивною поведінкою.

Слід зазначити, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв' язку з причинами пропуску строку на звернення до суду, наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (справи «Стаббігс на інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії») право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, позивач не вказав причини непереборного та об`єктивного характеру, що заважали йому своєчасно звернутися за захистом своїх прав до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 228 КЗпП, 126 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Національного університету «Запорізька політехніка» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відмову у визнанні трудових договорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з Національним університетом «Запорізька політехніка» укладеними на невизначений строк, визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: М.В. Антоненко