Справа №751/9137/21
Провадження №2/751/371/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Бобровник Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2021 року Чернігівська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в сумі 170762,97 грн. (а.с. 1-10).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2004 року №2038 набуто право власності на нежитлову будівлю - ангар, за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 8898237) належить ОСОБА_2 у формі приватної власності.

Зазначений об`єкт нерухомості розміщено на земельній ділянці комунальної власності (кадастровий номер :01:022:0164), площею 0,5260 га. Земельна ділянка за адресою по АДРЕСА_1 має кадастровий номер :01:022:0164 є сформованою у відповідності до вимог норм чинного законодавства України.

Пояснює, що між ОСОБА_2 та Чернігівською міською радою було укладено договір оренди від 08.09.2005 №2660 на земельну ділянку площею 0,5572 га в тому числі: проїзд спільного користування - 0,0312 га по АДРЕСА_1 для експлуатації складу, строком на 5 років.

Земельна ділянка передана за актом прийому-передачі від 08.09.2005 р.

За додатковою угодою від 08.01.2009р. визначено 3% від нормативної грошової оцінки орендної плати.

У зв`язку з закінченням строку дії договору, пунктом 80 рішення Чернігівської міської ради від 06.08.2010 року (52 сесія 5 скликання) ОСОБА_2 було поновлено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років (землі промисловості, коефіцієнт функціонального використання =2,5 - комерційне використання).

Позивач зазначає, що договір оренди від 08.09.2005 №2660 закінчив строк своєї дії, додаткова угода щодо поновлення договору оренди не укладалася, новий договір оренди земельної ділянки відповідачем не підписувався.

Листами 27.09.2010 року №4726; від 01.07.2013 року №4363; від 07.06.2013 року №3858; від 13.06.2018 року №01-21/786; 21.01.2019 №01.-21/46 управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомляло про необхідність оформлення права користування земельною.

Рішенням Чернігівської міської ради від 26.01.2017 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова» (15 сесія 7 скликання) було затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова. Дане рішення набрало чинності з 1 січня 2018 року та є діючим і на даний час.

Вказує, що з моменту закінчення договору оренди земельної ділянки та по даний час, відповідачем не вжито заходів щодо укладення нового договору оренди. Вищезазначені рішення сесії міської ради, листи та вимоги чинного законодавства залишено поза увагою останнього.

Таким чином позивач вважає, що відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

За результатами опрацювання та визначення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за рахунок Чернігівської міської ради (власника земельної ділянки) при використанні ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,5260 га по АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 р. (включно), позивачем підготовлено розрахунок, згідно якого розмір орендної плати за земельну ділянку в цілому за рік становить 170762,97 грн. Зазначені грошові кошти позивач вважає безпідставно збереженими відповідачем і просить стягнути на свою користь з відповідача.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова Карапути О.О. від 17.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14.02.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 82-91), в якому просить в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Доводи відповідача щодо заперечення позовних вимог зводяться до того, що після закінчення строку договору оренди, він не отримував письмового заперечення орендодавця щодо використання земельної ділянки, продовжує користуватись земельною ділянкою, належно виконує обов`язки та своєчасно сплачує орендну плату відповідно до умов договору оренди земельної ділянки № 2660 від 08.09.2005 року, оскільки його клопотання, адресовані Чернігівському міському голові про внесення змін до вказаного договору оренди в частині визначеного коефіцієнта функціонального використання земельної ділянки від 17.09.2010 року та від 28.12.2018 року до сьогоднішнього дня не розглянуті та не вирішені і ніяких других договорів він не отримував. Також відповідач зазначає, що на вказаній орендованій земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості, який належить йому на праві власності, а тому вважає, що він не може бути позбавлений права оренди інакше, як у спосіб передбачений законом, оскільки це суперечить закону. Відповідач вказує, що у даному випадку він, як орендар, не відмовлявся від договору оренди, не заявляв про його припинення, а отже договір оренди є чинним. Стверджує, що сторонами протягом 11 років будь-які заходи щодо вирішення спору в судовому порядку не вживалися, що свідчить про відсутність у сторін інтересу до внесення змін до договору в судовому порядку. Також відповідач наголошує, що земельна ділянка, на якій розташовані належні йому об`єкти нерухомості, ніколи не використовувалася для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. Фактичне використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації промислових майданчиків, складських приміщень для зберігання готової продукції, сировини та інших товарно-матеріальних цінностей. Вважає, що ним не нанесені збитки Чернігівській міській раді, правомірно використовується земельна ділянка площею 0,5260 га, по АДРЕСА_1 , здійснювалися всі дії (лист міському голові від 11.06.2010 p., лист міському голові від 17.09.2010 p., клопотання міському голові від 04.06.2013 p., лист міському голові від 28.12.2018 p., лист начальнику управління земельних ресурсів від 04.02.2019 р. на №99/2-08.01/2019 від 2401.2019 p.), спрямовані на поновлення договору оренди земельної ділянки, а договір не поновлюється внаслідок зволікання власника земельної ділянки - Чернігівської міської ради.

Також відповідачем 14.02.2022 року подано до суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 77-78), в якій просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення коштів за період з 01.01.2018 року по 07.12.2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 288371068 від 03.12.2021 року та копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.11.2004 року №2038, ОСОБА_2 набуто право власності на об`єкт нерухомості склад літ «В-1», приміщення літ. 1-1 площ. 528,5 кв.м., літ.1-2 пл. 28,3 кв.м., загальною площею 556,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер 8898237) належить ОСОБА_2 у формі приватної власності (а.с. 15, 23).

Згідно копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 24.06.2020, зазначений об`єкт нерухомості розміщено на земельній ділянці комунальної власності за адресою по АДРЕСА_1 , має кадастровий номер :01:022:0164, площею 0,5260 га. (а.с. 16).

Між ОСОБА_2 та Чернігівською міською радою укладено договір оренди від 08.09.2005 №2660 на земельну ділянку площею 0,5572 га в тому числі: проїзд спільного користування - 0,0312 га по АДРЕСА_1 для експлуатації складу, строком на 5 років (а.с. 33).

Земельна ділянка передана за актом прийому-передачі від 08.09.2005 року (а.с. 35).

За додатковою угодою №2660 від 08.01.2009р. визначено 3,0% від нормативної грошової оцінки орендної плати (а.с. 36).

У зв`язку з закінченням строку дії договору, пунктом 80 рішення Чернігівської міської ради від 06.08.2010 року (52 сесія 5 скликання) ОСОБА_2 було поновлено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років (землі промисловості, коефіцієнт функціонального використання =2,5 - комерційне використання) (а.с. 39).

Договір оренди від 08.09.2005 №2660 закінчив строк своєї дії, додаткова угода щодо поновлення договору оренди не укладалася, новий договір оренди земельної ділянки ОСОБА_2 не підписувався.

Рішенням Чернігівської міської ради від 26.01.2017 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова» (15 сесія 7 скликання) було затверджено нову технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Чернігова. Дане рішення набрало чинності з 1 січня 2018 року та є діючим і на даний час (а.с. 50).

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років.

Відповідно до п. 9 підрозділу 6 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України зазначено: установити, що індекс споживчих цін за 2017-2023 роки, що використовується для визначення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, застосовується із значенням 100 відсотків.

Статтею 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави.

Під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомості права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм за своїм змістом є кондикційними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об`єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.

Тобто, у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому законом порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Користування земельною ділянкою підлягає оформленню у відповідних органах виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин, при цьому використання земельних ділянок без оформлення відповідного права є порушенням земельного законодавства.

З огляду на викладене, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду України від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16ц та від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17.

Позивачем у позовній заяві наведений розрахунок безпідставно збережених коштів відповідачем орендної плати за 2018 рік, що складає 170762,97 грн. Вказаний розрахунок проведено виходячи з 4% нормативного грошової оцінки землі.

Відповідно до положень ст.ст. 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вбачається, що фактично на земельній ділянці з кадастровим номером :01:022:0164 розташований матеріальний склад площею 556,8 м.кв., та незавершене будівництво складу (ангар), який, згідно проектної документації, призначений для зберігання металоконструкцій (матеріалів, готової продукції) (а.с. 107-111, 115-119).

Матеріали справи не містять належних доказів, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:022:0164, на якій розташовані належні ОСОБА_2 об`єкти нерухомості не використовуються для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. Вид використання цієї земельної ділянки: для експлуатації складу, що вбачається з Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.02.2022 (а.с. 136).

Відтак, розрахунок суми збитків при використанні земельної ділянки площею 0,5260 га, по АДРЕСА_1 здійснено позивачем для земель громадської забудови, код Квцпз 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі Кф=2,5 із ставкою орендної плати 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, проте, у даному випадку, для розрахунку збитків за 2018 рік необхідно використовувати Кф=1,2 із ставкою орендної плати 3%, з огляду на те, що орендована земельна ділянка віднесена до земель промисловості, виходячи з положень Додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (пункт 5 розділу II), та Положення про плату за землю згідно з додатком 4 до рішення Чернігівської міської ради від 30.01.2015 р. (48 сесія 6 скликання), якими встановлені Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф), зокрема: 11. Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; 11.02. Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості - Кф=1,2.

Відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності (а.с. 77-78).

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У ЦК України позовну давність визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

При цьому встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Визначення початку відліку позовної давності наведеного у статті 261 ЦК України, зокрема відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і суб`єктами, уповноваженими законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушено, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Зі змісту розрахунку, наведеного позивачем у позовній заяві, вбачається, що відповідач просить стягнути з позивача кошти, які розраховано за період 01.01.2018-31.12.2018 року. Згідно відмітки канцелярії суду позовна заява надійшла до суду 07.12.2021 року. Тобто період з 01.01.2018 по 06.12.2021 року перебуває поза межами встановленого трирічного строку загальної позовної давності.

Пропуск строку позовної давності є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог за цей період.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд вважає обґрунтованим контр розрахунок орендної плати за земельну ділянку, наведений відповідачем (а.с. 149-151), і стягненню з відповідача на користь позивача підлягає орендна плата за землю за грудень 2018 року в розмірі 2906 грн. 54 коп., а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с. 66) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 43 грн. 54 коп. ((100% х 2906,57 грн.)/170762,97 грн. = 1,70%; 2561,44 грн./100 = 25,6144 грн.; 25,6144 грн. х 1,70 = 43,54 грн.).

Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Чернігівської міської ради (адреса: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ) за реквізитами: код платежу 24062200, рахунок UA0025739, отримувач ГУК у Черніг. обл./м. Чернігів/24062200, , банк - Казначейство України (ел. адм. подат) кошти у сумі 2906 (дві тисячі дев`ятсот шість) гривень 54 копійки

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Чернігівської міської ради (адреса: вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, одержувач: виконком міської ради (), UA0023318, , Державна казначейська служба України, м. Київ) судовий збір в сумі 43 (сорок три) гривні 54 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко