Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

за участю

секретаря судового засідання Хорольської І.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Личківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Личківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік Ірина Леонідівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_4 був власником земельної ділянки площею 7,050 га, яка розташована на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (Приорільський старостинський округ Личківська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області), цільове призначення земельної ділянки «для ведення фермерського господарства», кадастровий номер :01:010:0005.

За життя між батьком позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 склалися дружні стосунки. ОСОБА_6 неодноразово допомагав ОСОБА_4 грошовими коштами, в тому числі і на лікування. В наслідок чого ОСОБА_4 виказував бажання, у випадку своєї смерті, заповідати належну йому земельну ділянку на користь ОСОБА_5 або його доньки ОСОБА_7 .

Добровільно виражаючи свою волю, 15 листопада 2010 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого зазначив, що на випадок його смерті розпоряджається належну йому земельну ділянку (для ведення фермерського господарства) заповідає ОСОБА_2 . Вказаний заповіт було посвідчено приватним нотаріусом Магдалинівського нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В.

Після складання заповіту, разом з оригіналом державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_4 , взимку 2011 року передав його ОСОБА_5 , який залишив їх на зберігання, не акцентуючи жодної уваги на їх наявності, так як не допускав можливості, що ОСОБА_4 може найближчим часом померти, по цій же причині не повідомляв ОСОБА_2 .

Про складений заповіт ОСОБА_4 на адресу безпосередньо ОСОБА_2 не повідомляв, так як фактично з нею не спілкувався.

У зв`язку з відсутністю спілкування ОСОБА_2 не було відомо про факт смерті ОСОБА_4 , і лише в серпні 2022 року їй стало відомо про смерть ОСОБА_4 від свого батька ОСОБА_5 .

В серпні 2022 року батько позивача ОСОБА_5 дізнався про смерть ОСОБА_4 . При перевірці документів ОСОБА_5 був виявлений вищевказаний заповіт ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_5 повідомив доньку про наявність складеного на її ім`я заповіту на земельну ділянку, при цьому ОСОБА_5 , в силу відсутності в нього знань в галузі права, вважав, що заповіт своїй дочці може передати в будь-який час і він стане підставою для переходу права власності в порядку спадкування.

Дізнавшись від батька в серпні 2022 року інформацію, про складання на її користь ОСОБА_4 заповіту, позивач виявила бажання прийняти спадщину та 26 серпня 2022 року направила заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Стаднік І.Л.

Ознайомившись із змістом заяви про прийняття спадщини та підтвердивши факт чинності заповіту ОСОБА_8 , нотаріусом Стаднік І.Л. 14.09.2022 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку) стала лише одна причина - подання заяви про прийняття спадщини в термін більше 10-ти місяців з дня смерті ОСОБА_4 .

У зв`язку з вищевикладеним Позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду за захистом своїх прав як спадкоємця за заповітом.

06 грудня 2021 року за заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини за законом відкрита спадкова справа № 34/2021 після смерті ОСОБА_4 . Однак ОСОБА_2 жодних повідомлень інформативного характеру про наявність на її ім`я складеного заповіту ОСОБА_4 від нотаріуса ОСОБА_9 станом на 02 серпня 2022 року (закінчення строку подання заяви про прийняття спадщини) не отримувала, в результаті чого не була обізнана про наявність складеного на її ім`я заповіту.

Виходячи з наведених обставин, позивач звертається до суду та прохає визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном 60 днів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до заповіту від 15 листопада 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського РНО Солодовник В.В., який зареєстрований в реєстрі за № 2763, ОСОБА_4 вказав позивача як спадкоємця земельної ділянки площею 7.050 га, яка розташована на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:010:0005 (а. с. 87).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 92).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Позивач, 07 вересня 2022 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а. с. 86).

Постановою нотаріуса від 14 вересня 2022 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 106-107).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5).

Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку № 296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що позивача не було повідомлено про відкриття спадщини, наявність на її ім`я заповіту та, відповідно, наявності у нього спадкових прав.

Виходячи з обставин справи, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не знала про наявність заповіту, складеного на її користь, тому вказані обставини є поважними причинами пропуску строку подачі заяви. Вказані правові позиції також висловлені в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 та від 21 вересня 2020 року справі № 130/2517/18.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк 60 днів з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук