Справа № 128/2643/23

РІШЕННЯ

Іменем України

18 серпня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участі секретаря Дусанюк Н.О.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Якушинецької сільської ради, заінтересована особа Відділ житлово-комунального господарства будівництва та земельних відносин Якушинецької сільської ради, про визнання спадщини відумерлою,

УСТАНОВИВ:

Заявник Якушинецька сільська рада в особі сільського голови Романюка В. звернувся до суду з вищевказаною заявою, обгрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай) площею 1,9123 га, кадастровий номер :01:005:0389, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Якушинецької територіальної громади. З 22.03.1991 та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 померлий проживав один за вищевказаною адресою в с. Якушинці та спадкоємців не мав. Відповідно до отриманої зі Спадкового реєстру інформації, будь-які інші спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 до нотаріуса не звертались, таким чином на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, ніхто не претендує. Померлий отримав земельну ділянку 29.09.1997 в результаті розподілу земельних часток (паїв) ПСП «ПРОМІНЬ» (КСП «ПРАВДА») с. Якушинці. Розмір земельної ділянки становив 2,26 умовних кадастрових гектарів. Однак у 2003 році головою Вінницької районної державної адміністрації, що розпоряджалася такими землями на той час, було видано розпорядження № 1227 від 26.12.2003 «Про затвердження протоколу розподілу земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю спадкоємцям», на підставі якого були змінені площі розпайованих земель з умовних розрахункових одиниць на гектари основні одиниці вимірювання, у тому числі площі землі померлого, що наразі становить 1,9123 га. ОСОБА_1 помер у 2002 році, тому державного акту на право власності на належну йому земельну частку (пай) не отримував, а спадкоємців, які б могли отримати даний державний акт після нотаріального оформлення спадщини, у померлого не було й немає. Таким чином, земельна ділянка, що належала померлому, є «нічийною» сільськогосподарською землею, знаходиться на території Якушинецької територіальної громади, пустує та не обробляється, оскільки немає ні спадкоємців, ні землекористувачів, чим породжує ускладнення земельних відносин на селі та використання землі на незаконних підставах. Тому просить визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , у вигляді земельної ділянки площею 1,9123 га, кадастровий номер :01:005:0389 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Якушинецької територіальної громади.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження.

31.07.2023 від представника заінтересованої особи Відділу житлово-комунального господарства будівництва та земельних відносин Якушинецької сільської радив особі в.о. начальника Відділу Присяжнюка В. надійшли письмові пояснення, які обґрунтовані тим, що Відділ погоджується з викладеними у заяві сільської ради аргументами та доводами, і в повному обсязі підтримує їх. Відділ є окремою юридичною особою публічного права, виконавчим органом Якушинецької сільської ради, підпорядкований сільському голові, а також керівництву сільської ради, та створений з метою ефективного управління комунальним майном Якушинецької сільської ради, що знаходиться на території громади. У своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, центральних органів виконавчої влади, які регулюють питання, що відносяться до напрямку роботи відділу, актами сільської ради, її виконавчого комітету, сільського голови та Положенням про Відділ житлово-комунального господарства, будівництва та земельних відносин Якушинецької сільської ради, затвердженим рішенням 31 сесії Якушинецької сільської ради 8 скликання від 07.07.2023 № 1195. У зазначеній справі Відділ визначено як заінтересовану особу. Юридична заінтересованість полягає в основних завданнях, визначених Положенням, якими є: ефективне управління об`єктами комунальної власності та здійснення стратегічного, перспективного, поточного тa інтегрованого управління земельними ресурсами. Прийняття в майбутньому судом рішення стосується прямих обов`язків заінтересованої особи. Відділ зацікавлений передусім у тому, аби земля сільськогосподарського призначення не пустувала та оброблялась. Так як після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай) площею 1,9123 га, кадастровий номер :01:005:0389, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Якушинецької територіальної громади, а спадкоємці, які могли б прийняти спадщину, відсутні (з огляду на зібрані та додані до заяви документи, що підтверджують цей факт), Відділ підтримує заяву Якушинецької сільської ради про визнання відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , та просить суд її задовольнити.

В судове засідання 17.08.2023 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку.

Представник заявника Якушинецької сільської ради Степанюк Т.О. попередньо через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника Якушинецької сільської ради, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Відділу житлово-комунального господарства будівництва та земельних відносин Якушинецької сільської радиДрачишина І.І. попередньо через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності представника Відділу, заяву підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у поясненні; у вирішенні спору покладається на думку суду.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 17.08.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази по справі № 128/2643/23 та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_1 , що підтверджується копією витягу зі Спадкового реєстру № 72750758 від 08.06.2023 (а.с. 5).

Відповідно до копії розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 1227 «Про затвердження протоколу розподілу земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам на території Якушинецької сільської ради Вінницького району», розглянувши представлені Вінницьким районним відділом земельних ресурсів матеріали по розподілу земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на землю громадянам Якушинецької сільської ради, подані ДП «Вінницький науково-дослідний тa проектний інститут землеустрою», керуючись ст. 17, п. 12 Розділу 10 Перехідних положень Земельного кодексу України, Законом України «Про місцеві державні адміністрації», вирішено затвердити протокол розподілу земельних часток (паїв) по ПСОП «Промінь» с. Якушинці на території Якушинецької сільської ради; передати громадянам у власність земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з виготовленням державних актів на право власності на землю (додаток № 1); на земельні частки (паї) померлих громадян власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) державні акти на право власності на землю видавати спадкоємцям після нотаріального оформлення спадщини (додаток № 2); ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовити громадянам власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) державні акти на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7).

З копії Додатку № 2 до розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 1227 «Про затвердження протоколу розподілу земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам на території Якушинецької сільської ради Вінницького району» убачається, що у списку померлих осіб власників сертифікатів ПСП «Промінь» с. Якушинці на земельні частки, котрих не оформлено право на спадщину, під номером 22 зазначений ОСОБА_1 , номер земельної ділянки 208, загальна площа земельної ділянки 1,9123 га (а.с. 8).

Згідно з копією довідки Якушинецької сільської ради від 07.06.2023 № 1394/02-06, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав з 22.03.1991 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до копії довідки Якушинецької сільської ради від 30.06.2023 № 1573/02-06, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 15.07.2020 убачається, що в Державного земельному кадастрі відсутня інформація про зареєстроване право на земельну ділянку площею 1,9123 га, кадастровий номер :01:005:0389, цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14).

Якушинецька сільська рада у засобах масової інформації, а саме: у регіональній газеті «Подільська зоря», номер випуску 23 (8966) від 08.06.2023, опублікувала оголошення, у якому повідомляє, що до Вінницького районного суду Вінницької області готуються документи для подання позовної заяви про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_1 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; у випадку наявності спадкоємців померлого, просять повідомити юридичний сектор Якушинецької сільської ради за адресою: м. Якушинці, вул. Новоселів, 1, каб. 25, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією аркуша з регіональної газети «Подільська зоря», номер випуску 23 (8966) від 08.06.2023 (а.с. 16).

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як і інших справ окремого провадження, зокрема, є таке: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Наявність спору про право повинна встановлюватись за ознакою можливого заперечення суб`єктивного права особи, щодо якого виникає спір. За умови наявності спору про право питання про визнання спадщини відумерлою не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження.

Відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури (постанова Верховного Суду від 27.10.2021 у справі № 641/2666/19).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК Україна).

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відтак, законодавство про спадщину передбачає, що перехід прав на спадкове майно відбувається на підставі споріднення або факту спільного проживання зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини як член сім`ї спадкодавця. Правопідтверджуючим документом на спадкове майно при цьому є свідоцтво про право на спадщину (стаття 66 Закону України «Про нотаріат»). Відсутність таких спадкоємців та інших осіб, що спільно проживали зі спадкодавцем як члени сім`ї, свідчить про відсутність спадкоємців усіх п`яти черг, передбачених законом.

Одночасно ЦК України запобігає таким ситуаціям, коли відсутність спадкоємців має наслідками відсутність власників спадкового майна та його занепад. А тому передбачає у такому випадку перехід прав на це майно до територіальної громади за місцем знаходження цього майна.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням (частина третя статті 1277 ЦК України та частина перша статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, у разі відсутності спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття у територіальної громади виникає інтерес щодо переходу спадкового майна у власність громади.

Згідно з положеннями глави дев`ятої розділу IV ЦПК України, справи за заявою про визнання спадщини відумерлою розглядаються в окремому провадженні із залученням органу самоврядування та усіх заінтересованих осіб.

За змістом зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права, орган місцевого самоврядування не є спадкоємцем у справі та не залучається до спадкування. Однак у зв`язку з відсутністю інших спадкоємців у нього виникає цивільний інтерес на визнання спадщини відумерлою та отримання її у власність територіальної громади. Зазначене надає підстави органу місцевого самоврядування звертатись до суду як із заявами про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження та у подальшому оформити своє право власності на таке майно, так і з належним позовами в порядку позовного провадження на захист свого інтересу.

Інтерес територіальної громади в отриманні спадкового майна у власність громади в разі відсутності спадкоємців є наслідком неотримання спадщини будь-ким зі спадкоємців або наслідком їх відсутності взагалі.

За таких обставин слід дійти висновку, що такі правовідносини є подібними до спадкових, хоч до них у цілому не відносяться. На користь цього висновку свідчить також розміщення норм права про можливість визнання спадщини відумерлою саме у книзі шостій ЦК України «Спадкове право».

Відтак захист інтересу територіальної громади щодо відумерлого майна повинен регулюватись та здійснюватися таким самим способом, виходячи з тих самих принципів, як і можливість захистити своє право спадкоємцем, який своєчасно спадщину не прийняв, вона була визнана відумерлою та продана іншій особі.

Усталеним в судовій практиці та цивілістичній доктрині є розуміння відкриття спадщини як настання певних юридичних фактів, що зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: часом відкриття; місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (частина третя статті 5 ЦК України).

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року (абзац 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Тлумачення статті 5 та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що за загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності, абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до прав та обов`язків, які продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини перша та друга статті 549 ЦК УРСР).

Аналіз змісту статей 548, 549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 555 ЦК УРСР, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави.

Системне тлумачення частини другої статті 549, частини першої статті 555 ЦК УРСР та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що в ЦК УРСР законодавець, на відміну від ЦК України та існування конструкції «відумерлої спадщини», передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися.

Оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою.

Враховуючи, що в частині першій статті 555 ЦК УРСР закріплювався автоматичний перехід спадщини до держави та існував строк у шість місяців для прийняття спадщини іншими спадкоємцями, то абзац 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України може застосовуватися тільки, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мали право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 671/22/19).

Судом установлено, що внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,9123 га, кадастровий номер :01:005:0389, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Якушинецької територіальної громади.

Заявник стверджує, що з 22.03.1991 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 проживав один, що будь-які інші спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 до нотаріуса не звертались, таким чином, на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, ніхто не претендує.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_1 спадщина відкрилась у 2002 році, до спірних відносин підлягають застосуванню норми матеріального закону, чинного на час відкриття спадщини, а саме: ЦК УРСР, яким не передбачалась можливість визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи викладене, оскільки після смерті спадкодавця протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини ніхто спадщину не прийняв, як стверджує Якушинецька сільська рада, тому відповідно до статті 555 ЦК УРСР, спадкове майно за правом спадкоємства повинно перейти до держави.

Таким чином, у задоволенні заяви Якушинецької сільської ради про визнання спадщини відумерлоюслід відмовити.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Керуючись ст.ст. 4, 89, 95, 211, 247, 258, 263-265, 293, 294, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Якушинецької сільської ради, заінтересована особа Відділ житлово-комунального господарства будівництва та земельних відносин Якушинецької сільської ради, про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заявник Якушинецька сільська рада, адреса місцезнаходження: с. Якушинці, вул. Новоселів, 1, Вінницького району Вінницької області.

Заінтересована особа Відділ житлово-комунального господарства будівництва та земельних відносин Якушинецької сільської ради, адреса місцезнаходження: с. Якушинці, вул. Новоселів, 1, Вінницького району Вінницької області.

Дата складення повного судового рішення 18.08.2023.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА