Справа № 147/238/23
Провадження № 2/147/121/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борейко О. Г. ,

із секретарем Подолян Т. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 10.01.2017 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб. За час спільного проживання у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З листопада 2022 року сторони перестали проживати як подружжя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та сина сторін. В результаті шлюбні стосунки припинилися, а також сторони перестали вести спільне господарство. Будь-яких дій щодо розірвання шлюбу відповідач робити не бажає, тому позивач змушена звернутись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 07 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У зв`язку із неявкою учасників в судове засідання, судове засідання відкладено на 17 квітня 2023 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак 30.03.2023 подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, висловилася, що позов підтримує, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечувала проти заочного розгляду справи, після розірвання шлюбу просить повернути їй прізвище ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не з`являлася, своїм правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася. Про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином за адресою реєстрації місця проживання. Конверт з судовою повісткою адресований відповідачу повернувся з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою", отже відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Підстав для відкладення, нового повідомлення, немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Судом встановлено, що 10 січня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб у Виконкомі Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, за актовим записом №1. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається.

Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.

Відповідно до ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю,відсутності заперечень від відповідача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати не вживаючи заходів для примирення.

Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на висловлене в заяві від 30.03.2023 бажання позивача відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Таким чином судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104-115 СК України, ст. 13, 81, 263-265, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 10 січня 2017 року у Виконкомі Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, за актовим записом №1.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні 60 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Г. Борейко