Номер провадження: 22-ц/813/3101/23
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

учасники справи: позивачка ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» в особі свого представника Черняковського Андрія Вячеславовича

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2022 року, ухваленого Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Тополевої Ю.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», за участі третьої особи: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що 29 січня 2020 року о 17 годині 30 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом «БАЗ А079.14» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у м. Одесі по вул. Генерала Петрова, напроти будинку № 25А, всупереч вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач вказує, що діями водія ОСОБА_2 внаслідок ДТП було завдано майнову шкоду у розмірі 39909,00 грн, у зв`язку з фактично понесеними витратами на відновлення технічного та візуального стану автомобіля, що підтверджується актом приймання-переданя виконаних робіт (наданих послуг) СТО «ЛЮКС-АВТО» від 18 серпня 2020 року.

ТДВ «СК «Гардіан» було виплачено страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 лише у розмірі 16483,53 грн.

Позивачка зазначає, що станом на день подання позову загальна вартість невідшкодованої завданої шкоди становить 23425,47 грн.

Крім того, внаслідок ДТП позивачу також спричинено моральну шкоду, яка виразилась у відсутності можливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу, витрачанні часу по усуненню наслідків ДТП, порушення звичайного способу життя, та яку позивачка оцінює в 10000 грн.

Тому позивачка із посиланням як на правову підставу свого позову на вимоги ст. 1166, 1187 ЦК України просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду в розмірі 23425,47 грн та моральну шкоду в розмірі 10000 грн, витрати на правову допомогу 6000 грн та судовий збір.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись, на те, що відповідач є страхувальником ТДВ «СК «Гардіан» на підставі страхового полісу № АО/4523941, відповідно до якого, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130000,00 грн. Тобто, відповідальність ОСОБА_2 за шкоду заподіяну життю, майну, здоров`ю третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу була застрахована, тому в даному випадку позивач безпідставно звертається до ОСОБА_2 із вимогами про відшкодування майнової шкоди в розмірі 23425,47 грн, адже у разі вимог в межах страхової суми слід звертатись безпосередньо до страхової компанії. Моральна шкода, на думку відповідача є необґрунтованою та неспіврозмірною, такою, що не підтверджена відповідними доказами.

Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан».

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», за участі третьої особи: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 23425, 47 грн на відшкодування вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 .

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, заподіяну внаслідок пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 .

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 689,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4920 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 151,30 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1080 грн.

В апеляційній скарзі Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» в особі свого представника Черняковського А.В. просить скасувати рішення Малиновського районного суду міста Одеси повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводами апеляційної скарги є те, що після отримання копії ухвали суду про залучення Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до участі у справі № 521/19003/20 у якості співвідповідача, копія позовної заяви на адресу відповідача не надходила, незважаючи на запити до суду, іншої відповіді від суду також не отримано, що позбавило Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан», як відповідача, можливості ознайомитись з позовними вимогами, а також обставинами, на яких вони ґрунтуються, що є порушенням права на подання відзиву, у якому Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» мало би можливість викласти свої заперечення, аргументи та міркування щодо предмета спору та надати відповідні докази, що в свою чергу, є порушенням принципу змагальності сторін та верховенства права, які є основоположними засадами цивільного судочинства та гарантуються ст. 129 Конституції України.

Судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права у формі незастосування закону, який підлягав застосуванню у правовідносинах, що склались між сторонами, оскільки на момент спричинення ДТП строк експлуатації ТЗ «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 перевищував 12 років, згідно приписами п. 7.41. Методики коефіцієнт фізичного зносу у даному випадку становить 0,7. Вказаний коефіцієнт фізичного зносу складників пошкодженого ТЗ «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 також підтверджується звітом №76-D/65/0. Однак, при визначенні розміру страхового відшкодування суд першої інстанції не застосував до складників ТЗ «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 коефіцієнт фізичного зносу 0,7, що є порушенням ст. 29 Закону № 1961-IV, п. 7.41. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів та призвело до безпідставно завищеного розміру страхового відшкодування, яке суд стягнув з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан».

Крім того, судом першої інстанції не було застосовано ст. 12 Закону №1961-IV, яка передбачає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка за полісом АО-4523941 становить 2600 грн.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 24 жовтня 2008року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що хоча відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» і ставиться питання про скасування рішення в цілому, проте відсутні жодні доводи щодо стягнутої з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 моральної (немайнової) шкоди та відмови у задоволенні позову до відповідача ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди.

Отже, межі перегляду оскаржуваного рішення визначаються висновками суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення майнової шкоди.

В іншій частині рішення суду - про відмову у задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 та про стягнення з нього моральної (немайнової) шкоди на користь позивачки ОСОБА_1 - не є предметом апеляційного перегляду.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами та ніким по справі не оспорюються такі фактичні обставини.

Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 02 березня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн в дохід держави (а.с. 11-12).

Із постанови суду вбачається, що 29 січня 2020 року о 17 годині 30 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом «БАЗ А079.14» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у м. Одесі по вул. Генерала Петрова, напроти будинку № 25А, всупереч вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу «БАЗ А079.14» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ «СК «Гардіан» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22 листопада 2019 року № АО/4523941 (а.с. 13). Відповідно до вказаного полісу, страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130000,00 грн.

Власником транспортного засобу Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 .

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) СТО «ЛЮКС-АВТО» від 18 серпня 2020 року, загальний розмір відновлювальних робіт по ремонту автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 складає 39909,00 грн. (а.с. 20).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 на розпорядження транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 29 січня 2020 року звернулась до ТДВ «СК «Гардіан» із заявою про виплату страхового відшкодування на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АО 4523941 від 23 листопада 2019 року (а.с. 16).

Згідно виписки по рахунку від 16 березня 2020 року, ТОВ «СК «Гардіан» було виплачено страхове відшкодування, згідно страхового акту №АО/452341/1, за пошкоджений транспортний засіб Toyota Corolla д/н НОМЕР_2 у розмірі 16483,53 грн (а.с. 19).

Спірні правовідносини виникли між сторонами позивачкою ОСОБА_1 як потерпілою особою та ТДВ «СК «Гардіан» як страховиком винуватця ДТП ОСОБА_2 з приводу відшкодування завданої внаслідок ДТП транспортному засобу позивачки майнової шкоди.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третяї статті 12 ЦПК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування" (далі - Закон № 85/96-ВР)).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону № 85/96-ВР.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону № 85/96-ВР в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IVу разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IVу страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-954цс16).

Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

Як відомо з матеріалів справи, згідно з полісом № АО 4523941 від 23 листопада 2019 року було забезпечено відповідальність власника наземного транспортного засобу «БАЗ АЩ79.14», д.р.н. НОМЕР_3 , страхова сума за договором за шкоду, завдану майну, становить 130000 грн, франшиза 2600 грн.

Задовольняючи позовні вимоги до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» та стягуючи з останнього як зі страховика винуватця ДТП на користь позивачки витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом автомобіля, в повному обсязі (в межах страхового відшкодування), суд виходив із наданого позивачкою на підтвердження таких витрат на ремонт автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_2 у розмірі 39909,00 грн акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) СТО «ЛЮКС-АВТО» від 18 серпня 2020 року.

Діючи в межах доводів апеляційної скарги, якими є не надіслання судом відповідачу Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» копії позовної заяви з додатками після залучення їх до участі у справі у якості співвідповідача та, як наслідок, неможливість скористатися своїм правом на відзив та своєчасного надання доказів, колегія суддів погоджує таке та вважає за можливе у відповідності до вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України прийняти надані відповідачем до апеляційної скарги докази, зокрема - Звіту № 76-D/65/0 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Corolla д/н НОМЕР_2 , копію страхового акту № АО/4523941/1 - як виняток, оскільки неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від заявника, підтверджено матеріалами справи.

З наданого заявником Звіту № 76-D/65/0 від 15 лютого 2020 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4 відповідно до замовлення ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», ринкова вартість КТЗ Toyota Corolla д/н НОМЕР_2 становить 163663,50 грн, значення коефіцієнту фізичного зносу 0,7, вартість відновлювального ремонту 43820,60 грн (з урахуванням ПВД на запасні частини та матеріали), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 21657,64 грн (з врахуванням ПВД на запасні частини та матеріали), вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу без ПДВ 19083,53 грн (без врахування ПВД на запасні частини та матеріали).

Відповідно до п. 7.41. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (в редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159, для складників КТЗ зі строком експлуатації понад 12 років значення коефіцієнту фізичного зносу приймається рівним 0,7.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ Toyota Corolla д/н НОМЕР_2 авто 2006 року випуску.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Оскільки станом на час ДТП 29 січня 2020 року пошкодженому автомобілю Toyota Corolla д/н НОМЕР_2 було понад 12 років, то слушними є доводи апеляційної скарги про неврахування судом під час визначення розміру страхового відшкодування наведеного.

Натомість, відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» як страховик може нести відповідальність лише в межах страхового ліміту та з урахуванням наведених вимог закону щодо урахування зносу, ПДВ тощо.

Крім того, статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачене зменшення страхового відшкодування на суму франшизи, яка в даному випадку згідно поліса АО-4523941 становить 2600 грн.

Відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Наданий позивачкою акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) СТО «ЛЮКС-АВТО» від 18 серпня 2020 року не містить відомостей про врахування зносу автомобілю і може свідчити лише про реальність збитків позивачки, отже він не є належним, достатнім та допустимим доказом, як-то передбачено статтею 81 ЦПК України, для покладення на відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» як страховика відповідальності у визначеному судом розмірі як різниці між сумою робіт (послуг) СТО «Люкс-Авто» та виплаченим позивачці страховим відшкодування.

Враховуючи належний доказ, наданий відповідачем ТДВ «СК «Гардіан» - Звіт № 76-D/65/0 від 15 лютого 2020 року про вартість відновлювального ремонту автомобілю Toyota Corolla д/н НОМЕР_2 з урахуванням зносу без ПДВ 19083,53 грн (без врахування ПВД на запасні частини та матеріали), суму визначеної у страховому полісі № АО 4523941 від 23 листопада 2019 року франшизи 2600 грн, вказаним відповідачем вірно розраховано та проведено виплату страхового відшкодування як різницю 19083,53 грн 2600 грн = 16483,53 грн.

Решта вимог позивачки про стягнення майнової шкоди як така, що перевищує ліміт відповідальності страховика, підлягає стягненню з винної у завданні шкоди особи відповідача по справі ОСОБА_2 .

Проте, рішення суду в наведеній частині про відмову в задоволенні позову до вказаного відповідача не є предметом апеляційного перегляду по теперішній справі.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Наведені недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та неправильне застосування норм матеріального права є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та ухвалення нової постанови про відмову у задоволені позову в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційним судом у цій справі ухвалюється нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , тому з неї на користь відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» слід стягнути понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» в особі свого представника Черняковського Андрія Вячеславовича задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2022 року в частині позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (, адреса: вул. Саксаганського, буд. 96, м. Київ, 01032) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1261,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови 23 травня 2023 року.

Судді: М.В. Назарова

В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко