КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5202/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023року місто Київ

справа № 359/1957/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну за апеляційною скаргою стягувача ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Муранової-Лесів І.В. у справі за скаргоюОСОБА_1 на рішення та дії головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Юрія Вікторовича та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільского міськрайонного суду Київської областізі скаргою у порядку ст.447 ЦПК України, в якій просила:

визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Писька Ю.В. про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 18 жовтня 2022 року, винесену в межах ВП НОМЕР_2, а також зобов`язати повернути до попереднього стану ВП НОМЕР_2 та ВП НОМЕР_3, виокремивши їх в окремі виконавчі провадження зі складу зведеного ВП НОМЕР_4;

у випадку, якщо в процесі переходу ВП-1 (ВП НОМЕР_2) та ВП-2 (ВП НОМЕР_3) до зведеного ВП НОМЕР_4 відбулась конвертація суми боргу з іноземної валюти в гривню - визнати таку конвертацію незаконною та повернути суму боргу за ВП НОМЕР_2 в попередній стан, а саме в іноземну валюту, як зазначено в усіх документах та в подальшому стягувати кошти з боржника на виконання рішення суду відповідно до ч.ч.3, 5 ст.49 Закону;

визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Писька Ю.В. про зняття арешту з коштів боржника від 29 червня 2022 року, винесену в межах ВП НОМЕР_2, а також зобов`язати накласти арешт на кошти боржника за ВП-1 та ВП-2;

зобов'язати ВДВС вжити заходи для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника за ВП-1 та ВП-2 ОСОБА_2 згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону.

В мотивування вимог посилалася на те, що на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/1957/21 від 09 серпня 2021 року, нею 22 вересня 2021 року подано до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) дві заяви про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника ОСОБА_2 боргу (в іноземній валюті) та витрат на оплату судового збору (в гривні).

24 вересня 2021 року Головним державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Вовком А.В. було відкрито ВП НОМЕР_2 (ВП-1) та ВП НОМЕР_3 (ВП-2).

Вказувала, що з листа ВДВС, який було направлено у відповідь на її заяву, їй стало відомо про те, що виконавчі провадження (ВП-1 та ВП-2) були об`єднані до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_4, на підставі постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 18 жовтня 2022 року, що на думку заявника є порушенням ст.30 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначала, що державним виконавцем проведено конвертацію суми боргу, оскільки в Обліковій картці на зведене виконавче провадження зазначена сума боргу у ВП-1 в гривні, що не відповідає вимогам ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», в той час як в інших постанова виконавця, а також в Автоматизованій системі виконавчого провадження така інформація відсутня.

Заявник вважає, що якщо в процесі переходу ВП-1 та ВП-2 до зведеного ВП НОМЕР_4 відбулась конвертація суми боргу з іноземної валюти в гривню, то необхідно повернути суму боргу за ВП-1 в попередній стан, а саме в іноземну валюту та в подальшому стягувати кошти боржника на виконання рішення суду відпловідно до ч.ч.3, 5 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилалася на те, що 21 лютого 2022 року боржник звернувся до ВДВС із заявою про зняття арешту з банківського рахунку та зі скаргою, зазначивши про те, що на вказаний рахунок зараховується заробітна плата, тоді, як у відповіді на запит №131785497 від 21 січня 2022 року до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника - фізичної особи зазначено, що фізична особа отримує доходи від податкового агента та є самозайнятою особою, а також зазначено дві ознаки доходу: 101 та 999, тобто це заробітна плата та інші доходи.

Вказувала, що не отримавши від боржника за ВП-1 та ВП-2 ані декларацію про доходи та майно, ані будь-яких додаткових пояснень про доходи за ознакою 999 (розмір та/або на який рахунок вони зараховувались), ВДВС винесло постанову про зняття арешту з коштів боржника за ВП-1 від 29 червня 2022 року. При цьому, з моменту накладення арешту на банківський рахунок боржника до моменту звернення боржника до ВДВС із заявою про зняття арешту з банківського рахунку та скаргою на арешт банківського рахунку, з цього рахунку не було стягнуто жодної суми на користь стягувана.

Вважає, що ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» містить пряму антикорупційну заборону для боржника оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Зазначала, що у своїй заяві від 30 листопада 2021 року та від 25 жовтня 2022 року, вона просила ВДВС, зокрема, згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника за ВП-1 та ВП-2 від виконання рішення суду, вжити заходи для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі У країни, однак, станом на момент підготовки цієї скарги, їй не відомо про вчинення ВДВС таких дій.

УхвалоюБориспільского міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо вжиття заходів для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та зобов`язано державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_4, усунути допущену бездіяльність та в порядку, визначеному п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження управі виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

Частково не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати ухвалу в частині заявлених в скарзі прохань, що не були задоволені та ухвалити в цій частині нове рішення, якимвимоги її скарги задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що постанова Головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Писька Ю.В. про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження НОМЕР_4 від 18 жовтня 2022 року, винесена в межах ВП НОМЕР_2 не відповідає нормам, закріпленим в законодавстві України.

Вказувала, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в процесі переходу ВП- 1 та ВП-2 до зведеного ВП НОМЕР_4 відбулась конвертація суми боргу з іноземної валюти в гривню, а тому, вважає за необхідне повернути суму боргу за ВП-1 в попередній стан, а саме в іноземну валюту, як зазначено у всіх документах та в подальшому стягувати кошти з боржника на виконання рішення відповідно до ч.ч.3, 5 ст.49 Закону, тому що конвертацією фактично змінено рішення суду.

Зазначала, що постанова про зняття арешту з коштів боржника за ВП-1 від 29 червня 2022 року, винесена на підставі звернення боржника за ВП-1 до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець є незаконною, тому що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшло.

В судовому засіданні апеляційного суду, стягувач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Головний державний виконавець Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Письок Ю.В. та та зобов`язання вчинити дії, заінтересована особа (боржник) ОСОБА_2 в судове засідання нез`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист, в якому останній просив розглядати справу у відсутність їх представника.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися в судове засідання, оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення стягувача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року в частині визнання неправомірною бездіяльності Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо вжиття заходів для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та зобов`язання державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження НОМЕР_4, усунути допущену бездіяльність та в порядку, визначеному п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження управі виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Таким чином, апеляційний суд переглядає ухвалу суду у даній справі лише в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців. Правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч.ч.1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2021 року у справі №359/1957/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в розмірі 26925 доларів США та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 1615 доларів США, а також витрати на оплату судового збору в розмірі 7971,25 грн. Рішення суду набрало законної сили 21 вересня 2021 року.

На підставі зазначеного рішення, постановами головного державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Вовка А.В. від 24 вересня 2021 року відкрито два виконавчих провадження:

- НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №359/1957/21, виданого 22вересня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 26925 доларів США та проценти річних від простроченої суми в розмірі 1615 доларів США;

- НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №359/1957/21, виданого 22вересня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат на оплату судового збору в розмірі 7971,25 грн.

24вересня 2021 року головним державним виконавцем Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Вовком А.В. у виконавчому провадженні НОМЕР_2 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2

13 квітня 2022 року боржник ОСОБА_2 звернувся до головного державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В. із заявою, а 14 квітня 2022 року зі скаргою на ім'я начальника Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Штепи С.О., в яких просив зняти арешт з банківського рахунку (скасувати постанову про арешт коштів боржника), на який нараховується заробітна плата, що відкритий в АТ «ОТП Банк» на його ім'я.

З долучених боржником до заяви та скарги довідки АТ «ОТП Банк» від 28 вересня 2021 року №007-5-5/419 та довідки ТОВ «СПІА СЕРВІС» за вих.№10/02 від 10 лютого 2022 року вбачається, що на ім'я ОСОБА_2 в АТ «ОТ БАНК» відкритий картковий рахунок № НОМЕР_1 у гривні, який використовується для зарахування заробітної плати, зокрема заробітної плати, яку ОСОБА_2 отримує в ТОВ «СПІРА СЕРВІС», де він працює з 03 лютого 2020 року за основним місцем роботи на посаді менеджера з маркетингу.

Постановою головного державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В. від 29 червня 2022 року у ВП НОМЕР_2 було знято арешт з усіх рахунків, що належать боржнику.

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до в.о. начальника Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В. із заявою, у якій просила повідомити її про хід виконання відкритих виконавчих проваджень НОМЕР_3 та НОМЕР_2.

Листом в.о. начальника Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Письок Ю. В. від 18 жовтня 2022 року, стягувачу було повідомлено про прийняті постанови державного виконавця та вчинені дії у вказаних виконавчих провадженнях.

18 жовтня 2022 головним державним виконавцем Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Письком Ю.В. виконавчі провадження НОМЕР_3 та НОМЕР_2 були об`єднані у зведене виконавче провадження НОМЕР_4.

Постановою державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Агатюка О.О. від 10 листопада 2022 року у ВП НОМЕР_3 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_2 , що містяться на відкритих, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основої винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 9137,37 грн.

25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до в.о. начальника Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В. із заявою, в тому числі з вимогами, аналогічними заявленим у даній скарзі, щодо повернення виконавчих проваджень до попереднього стану, виокремивши їх зі складу зведеного виконавчого провадження, у випадку конвертації суми боргу з іноземної валюти, повернути суму боргу в попередній стан, а також щодо вжиття заходів для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Звертаючись до суду з даною скаргою, ОСОБА_1 вказувала на те, що:

об`єднавши виконавчі провадження (НОМЕР_2 та НОМЕР_3) у зведене виконавче провадження НОМЕР_4 на підставі постанови від 18 жовтня 2022 року головний державний виконавець Письок Ю.В. порушив ст.30 Закону України «Про виконавче провадження»;

державним виконавцем проведено конвертацію суми боргу, оскільки в Обліковій картці на зведене виконавче провадження зазначена сума боргу у ВП-1 в гривні, що не відповідає вимогам ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», в той час як в інших постанова виконавця, а також в Автоматизованій системі виконавчого провадження така інформація відсутня;

постанова головного державного виконавця Писька Ю.В. про зняття арешту з коштів боржника від 29 червня 2022 року, винесена в межах ВП НОМЕР_2 є незаконною.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови Головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Писька Ю.В. про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 18 жовтня 2022 року; визнання конвертації незаконною та повернення суму боргу за ВП НОМЕР_2 в попередній стан, а саме в іноземну валюту, як зазначено в усіх документах, виходячи з нгастпуного.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року .

Стаття 30 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Розділом IIIвказаної Інструкції визначені загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження.

Зокрема, у пункті 14 встановлено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об'єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У пункті 15 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень зазначено, що об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку визначеному пунктом 14 цього розділу.

Вказані норми носять імперативний характер, тобто підлягають обов`язковому застосуванню, та не містить обмежень щодо об`єднання в одне зведене виконавче провадження рішень про стягнення коштів як в національній так і в іноземній валюті.

Оскільки на виконанні у головного державного виконавця Писька Ю.В. перебувало два виконавчі провадження НОМЕР_2 та НОМЕР_3 про стягнення коштів з одного боржника - ОСОБА_2 , а відтак з урахуванням положень ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» та п.14 Інструкції головний державний виконавець Письок Ю.В. правомірно прийняв постанову від 18 жовтня 2022 року про об`єднання виконавчих проваджень (НОМЕР_2 та НОМЕР_3) у зведене виконавче провадження НОМЕР_4.

Таким чином, приймаючи постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 18 жовтня 2022 року головний державний виконавець Письок Ю.В. діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Порядок звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті, визначений у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII.

Відповідно до частин першої-третьої статті 49 Закону №1404-VIII у разі якщо кошти боржника в іноземній валюті розміщені на рахунках, внесках або на зберіганні у банку чи іншій фінансовій установі, які мають право на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх продати протягом семи робочих днів іноземну валюту в сумі, необхідній для погашення боргу. У разі якщо такі кошти розміщені в банку або іншій фінансовій установі, які не мають права на продаж іноземної валюти на внутрішньому валютному ринку, виконавець зобов`язує їх перерахувати протягом семи робочих днів такі кошти до банку або іншої фінансової установи за вибором виконавця, що має таке право, для їх реалізації відповідно до частини першої цієї статті. У разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалюючи рішення від 09 серпня 2021 року у справі №359/1957/21 Бориспільський міськрайонний суд Київської області визначив суму заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у доларах США, а саме: 26925 доларів США боргу та 1615 доларів США три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, у зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу має бути перерахована сума саме в іноземній валюті, визначена судовим рішенням, а у боржника існує обов`язок виконати зобов`язання саме в іноземній валюті (доларах США).

Як у постанові головного державного виконавця Вовка А.В. про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 24 вересня 2021 року, так і у постанові головного державного виконавця Писька Ю.В. про об`єднання виконавчих у зведене виконавче провадження від 18 жовтня 2022 року зазначено, що стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає 26925 доларів США та три проценти річних від простроченої суми 1615 доларів США.

Отже, доводи заявника на те, що державним виконавцем здійснено конвертацію суми боргу з іноземної валюти у гривню з посиланням на дані Облікової карти, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки стягнення боргу та трьох процентів річних від простроченої суми з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у виконавчому провадженні відбувається у доларах США.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині про визнання незаконною та скасування постанови Головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Писька Ю.В. про зняття арешту з коштів боржника від 29 червня 2022 року, винесену в межах ВП НОМЕР_2, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця були підстави для зняття арешту з коштів боржника в АТ «ОТ Банк» станом на 29 червня 2022 року.

Проте, колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частинами 1, 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

В частині другій статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» наведено невичерпний перелік коштів, на які забороняється звернення стягнення та накладення арешту. Зокрема, вказано, про недопустимість накладення арешту та/або звернення стягнення на кошти боржника, що знаходяться на рахунках, накладення арешту або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч.3 ст.52 вищевказаного Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язаніповідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).

24вересня 2021 року головним державним виконавцем Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Вовком А.В. у виконавчому провадженні НОМЕР_2 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 , а саме: накдасти арешт на грошові кошти, що містяться на відкрити рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основої винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 833163,90 грн.

Отже, постанова головного державного виконавця містилавказівку про нерозповсюдження її дії на спеціальні рахунки, арешт яких забороняється.

Як вбачається з постанови головного державного виконавця Бориспільського ВДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Письок Ю.В. від 29 червня 2022 року у ВП НОМЕР_2 про зняття арешту з коштів, останній встановивши, що до відділу надійшла заява боржника про зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк» на який нараховується заробітна плата, що підтверджується довідкою з АТ «ОТП Банк», що даний рахунок є цільовим та використовується тільки для зарахування заробітної плати, постановив зняти арешт з усіх рахунків, що належать боржнику ОСОБА_2 , а не лише з рахунку № НОМЕР_1 , на який зараховується заробіна плата.

В оскаржуваній ухвалі, судом першої інстанції зазначено, що як стверджує державний виконавець у вказаному зведеному виконавчому провадженні Агатюк О.О., за участі якого відбувався розгляд справи, згідно з даними АСВП, де накладення та зняття арешту відбувається в автоматичному режимі, на підставі вказаної постанови арешт знято лише з рахунку, відкритому в АТ «ОТП Банк».

Разом з тим, доказів того, що арешт було знято лише з рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ «ОТП Банк» на ім`я ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині щодо визнання неправомірною та скасування постанови Головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Писька Ю.В. про зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_2 від 29 червня 2022 року, винесену в межах виконавчого провадження НОМЕР_2.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу стягувача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2022 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови Головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Писька Юрія Вікторовича про зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_2 від 29 червня 2022 року, винесену в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 скасувати та постановити в цій частині нову.

Визнати неправомірною та скасувати постанову Головного державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Писька Юрія Вікторовича про зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_2 від 29 червня 2022 року, винесену в межах виконавчого провадження НОМЕР_2.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2023 року.

Головуючий:

Судді: