провадження №22-з/824/454/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),
судді: Желепи О. В., Кравець В. А.,
за участю секретаря Ратушного А. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1
про ухвалення додаткового рішення
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал",
треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кошарський Олександр Володимирович,
про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року залишено без змін.

23 березня 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника Солошенка С. В. , подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 гри, понесені під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Позивачка ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про розгляд заяви, в судове засідання не з'явилася. Представник ОСОБА_1 - Солошенко С. В. подав заяву, в якій просив проводити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без його участі та участі позивачки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд заяви (а. с. 191-193), в судове засідання свого представника не направив.

Треті особи, належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду заяви, в судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення, за відсутності учасників справи, які не з'явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Дослідивши матеріали справи разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вже вказувалося вище, постановою Київського апеляційного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції про задоволення позову залишено без змін.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказувала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції становить 10 000,00 грн. Також у відзиві на апеляційну скаргу повідомила про те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані нею протягом п'яти днів після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

До відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 долучено Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія СА №1050422 від 16.03.2023, згідно якого адвокат Солошенко С. В. здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді (а. с. 171).

До заяви про ухвалення додаткового рішення, поданої 23.03.2023 ОСОБА_1 на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, долучено наступні докази: Договір про надання правничої допомоги №01-10/22 від 07.10.2022; Додаткова угода №2 від 13.03.2023 до Договору про надання правничої допомоги №01-10/221 від 07.10.2022; Звіт про надання правової (правничої) допомоги від 22.03.2023 за Додатковою угодою №2 від 13.03.2023 до Договору про надання правничої допомоги №01-10/221 від 07.10.2022; Акт №1 приймання-передачі від 22.03.2023; квитанція до прибуткового касового ордера №03-23/4 від 22.03.2023 (а. с. 184-189).

З наданих ОСОБА_1 доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу вбачається наступне.

07 жовтня 2022 року між ОСОБА_1 (клієнт) та адвокатом Солошенком С. В. укладено Договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат зобов'язується надавати клієнту за його окремим усним або письмовим замовленням (дорученням) послуги, в тому числі послуги зі складання процесуальних документів протягом строку дії цього договору, розписуватися за клієнта в будь-яких документах, засвідчувати вірність копій документів; здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у судах всіх юрисдикцій та інстанцій; здійснення підготовки та аналіз документів, в тому числі процесуального характеру та інше.

Пунктом 4.1. Договору від 07.10.2022 визначено, що здійснену правову допомогу та послуги, що надаються адвокатом, клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду), розмір якого узгоджується сторонами та визначається в додатковій угоді до даного договору.

В Додатковій угоді №2 від 13.03.2023 ОСОБА_1 та адвокат Солошенко С. М. узгодили, що дана додаткова угода визначає порядок оплати послуг (гонорару) адвоката за надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції у спорі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Також в Додатковій угоді №2 узгоджено, що фіксований розмір вартості послуг (гонорару) в сумі 10 000,00 грн, що включає в себе аналіз апеляційної скарги, визначення правової позиції, збір доказів, складання і подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції.

Згідно звіту про надання правової (правничої) допомоги від 22.03.2023, в межах Договору про надання правничої допомоги було надано правову допомогу, яка полягала в наступному: зустріч з клієнтом з метою з'ясування обставин справи, підписання Договору про надання правничої допомоги, отримання документів (1 година); правовий аналіз апеляційної скарги і наданих документів, аналіз судової практики Верховного Суду, визначення правової позиції (2 години); підготовка і направлення до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Вердикт Капітал", виготовлення і направлення засобами поштового зв'язку копій відзиву іншим учасникам справи (4 години); представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції 21.03.2023 (1 година). Всього за Звітом витрачено 8 годин, сума наданих послуг складає 10 000,00 грн.

В Акті приймання-передачі наданих послуг від 22.03.2023 зазначено, що адвокат, в порядку п. 1 Додаткової угоди №2 від 13.03.2023 та п.п. 1.1. Договору про надання правничої допомоги №01-10/22 від 07.10.202 надав клієнту правову (правничу) допомогу, визначену в Договорі та наведену у звіті від 22.03.2023, а клієнт прийняв надану адвокатом правничу допомогу та зобов'язується її оплатити.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №03-23/4 від 22.03.2023 ОСОБА_1 сплатила адвокату Солошенку С. В. 10 000,00 грн на підставі Договору про надання правничої допомоги від 07.10.202 №01-10/22 та Додаткової угоди №2 від 13.03.2023.

Як вже вказувалося вище, обґрунтування розміру судових витрат на правничу допомогу понесених ОСОБА_1 в сумі 10 000,00 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та докази на підтвердження понесення таких витрат, позивачкою подано в строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме протягом п'яти днів з дня ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово наголошував на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови у справах №922/445/19, №922/3436/20, №910/7586/19 та №910/16803/19).

Крім того, у справі №755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на апеляційну скаргу позивачкою долучено докази надсилання 17.03.2023 відзиву відповідачу та третім особам (а. с. 162-170). Від відповідача не надходило відповіді на відзив або окремої заяви про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачкою під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зменшення витрат на правничу допомогу, визначені ч. 5, ч. 6 ст. 137 ЦПК України.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для покладення на відповідача понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 268, 270, 389 ЦПК України

П О С ТА Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник Солошенко Сергій Васильович, про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (; місцезнаходження: , м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, будинок №5-Б) на користь ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

В. А. Кравець