Справа № 216/2936/16-ц
провадження №2/216/52/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року

Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бутенко М.В.,

при секретарі судового засідання Кравець А.С.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на об`єкт самочинно збудованого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на об`єкт самочинно збудованого майна.

Провадження у справі було відкрито ухвалою судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Філатова К.Б. від 10.06.2016 року.

Згідно розпорядження керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Мірошніченко Я.В. № 200 від 21.09.2016 року, цивільна справа № 216/2936/16, пров. № 2/216/1843/16, відповідно до п. 2.3.50 "Положення про автоматизовану систему документообігу суду", у зв`язку зі смертю судді Філатова К.Б., шляхом повторного перерозподілу, передана судді Онопченко Ю.В.

Ухвалою судді Онопченка Ю.В. від 21.09.2016 відкрите провадження по справі та призначено судовий розгляд справи.

06 грудня 2018 року винесено розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв`язку з припиненням у судді Онопченка Ю.В. повноважень судді з 07.11.2018 року. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 грудня 2018 року кримінальне провадження № 216/2936/16 було розподілено судді Бутенко М.В.

Ухвалою судді Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 16.00 год. 02.04.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 у судові засідання призначені на 02.04.2019 року, 24.07.2019 року, 10.11.2019 року, 19.12.2019 року, 11.03.2020 року, 05.06.2020 року, 28.09.2020 року, 14.01.2021 року, 30.03.2021 року, 07.07.2021 року, 13.10.2021 року, 01.12.2021 року, 16.03.2022 року, 10.04.2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Позивач про час та місце розгляду справи 05 червня 2020 року був повідомлений належним чином (т.2 а.с.120-121), але до суду не з`явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Позивач про час та місце розгляду справи 28 вересня 2020 року був повідомлений належним чином (т.2 а.с.123-124), але до суду повторно не з`явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Позивач про час та місце розгляду справи 14 січня 2021 року був повідомлений належним чином (т.2 а.с.128-129), але до суду повторно не з`явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи в судове засідання також не з`явилася про причини своєї неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є: розумність строків розгляду справи судом.

Згідно п. 2, п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Як наголошує Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

При прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену у своїй постанові у справі № 658/1141/18 від 21 вересня 2020 року, згідно якої наголосив, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Верховний Суд наголосив, що зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надання нею будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки, та відсутністю заяви про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Крім того, при прийнятті рішення про залишення позову без розгляду, суд приходить до переконання, що таке рішення не буде визначати обмеження права позивача на звернення до суду, так як він не втрачає права знов звернутися до суду з таким саме позовом. Разом з тим, продовження розгляду справи, буде порушувати вимоги ст.ст. 223, 257 ЦПК України, та може призвести до порушення розумного строку її розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 131, 257, 260, 352-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на об`єкт самочинно збудованого майна, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: М.В. Бутенко