ЄУ № 712/4418/23
Провадження № 2-з/712/17/23
У Х В А Л А

12 травня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, інфляційних втрат та пені,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в загальній сумі 1 199 007,07 грн., які складаються з 468 880,00 грн. заборгованості по сплаті аліментів на дітей за період з листопада 2019 року по квітень 2023 року, інфляційних втрат у сумі 126 620,03 грн., пені у сумі 468 880,00 грн., 134 627,04 грн. половини додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами.

10.05.2023 позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи в інших осіб, в межах ціни позову-1 199 007,07 грн.

У обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 1 199 007,07 грн. Позивач та відповідач є батьками двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . 12.02.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір про сплату аліментів на утримання дітей, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського окружного нотаріального округу Веліковою Н.А., зареєстрований в реєстрі за №249. Вказаним договором позивач та відповідач встановили розмір, строки та порядок виплати аліментів на утримання дітей до моменту досягнення ними повноліття або у разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі до його закінчення. Проте, відповідач умов договору від 12.02.2019 з моменту його укладення не виконував та на дату подання цього позову не виконує, а саме: взагалі не сплачує аліменти на дітей. Оскільки відповідач протягом тривалого часу зневажливо ставиться до взятих на себе договірних зобов`язань та законодавчого обов`язку утримувати своїх дітей, марно очікувати, що він не чинитиме перешкод у виконані рішення суду про стягнення з нього заборгованості, зокрема не відчужить належне йому майно та грошові кошти. Позивач вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. На недобросовісність відповідача вказує те, що він неодноразово вчиняв дії, спрямовані на відчуження майна з метою уникнення виконання своїх зобов`язань. Так, у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.04.2021 у справі №712/8302/19 встановлено, що відповідач здійснив відчуження автомобіля, який був об`єктом спільної сумісної власності подружжя, без згоди позивача. Крім того, у рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.04.2023 у справі №712/1503/2023 встановлено, що відповідач уклав з ОСОБА_5 (його матір`ю) нотаріально посвідчений договір дарування своєї квартири з метою уникнення виконання грошових зобов`язань перед ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ».

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

У порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування процесуального законодавства при розгляді заяви про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченими законом.

Однак, як вбачається із заяви про забезпечення позову, позивач не вказав підстав для забезпечення позову, не навів та не підтвердив належними доказами, що невжиття таких заходів, а саме накладення арешту на все майно, кошти, які знаходяться володінні відповідача чи в інших осіб, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду стосовно стягнення боргу.

У заяві заявник просив накласти арешт на кошти відповідача, однак не надав доказів, які б підтверджували відомості про рахунки, суму грошових коштів, які знаходяться на них, в якій саме банківській установі вони розміщені, тощо.

Так само не надав відомості про майно, на яке слід накласти арешт.

Відсутність доказів на підтвердження підстав для забезпечення позову та відомостей про рахунки відповідача не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Також позивачем не надано відомостей про належне відповідачу рухоме та нерухоме майно, місце його знаходження.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК України про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши заяву в межах заявлених вимог та наданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача, у зв`язку з чим його заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 261 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, інфляційних втрат та пені відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: О.С. Стеценко