Справа № 390/1181/23
Провадження № 2/390/562/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2023 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі - Міхневич А.О.,

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усатенко Юрій Юрійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, про захист прав споживачів,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усатенко Юрій Юрійович, звернувся до суду з цим позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано- Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області від 29.08.2020 зареєстрований в реєстрі за № 3033 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за період з 23.06.2020 по 20.08.2020 у сумі 108 778, 21 грн та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 300 грн, стягнути судові витрати у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.07.2008 між позивачем і ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір № 501-008/ФК-08, та позивачем з метою придбання автомобіля отримано кредит у розмірі 106200,00 грн строком на 84 місяці. З 28.01.2010 ТОВ «Український промисловий банк» перебуває в стані припинення, його правонаступником є ПАТ «Дельта Банк». Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.10.2010 у справі №2-441/10 задоволено позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість в розмірі 123025,08 грн та судові витрати в справі в сумі 1350,25 грн. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист від 10.12.2010, який перебував на виконанні у Кропивницькому РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області. Звернуто стягнення на автомобіль, придбаний за кошти, що отримані за кредитним договором від 15.07.2008, кошти від реалізації автомобіля зараховано на погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк». Постановою державного виконавця Кропивницького РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Попруженко Я.О. від 06.03.2020 у ВП №59807645 виконавчий лист від 10.12.2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Залишок боргу за виконавчим листом становить 44 651,33 грн. Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2021 задоволено заяву ТОВ «ФК Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження і видачу дубліката виконавчого листа. На теперішній час стягнення залишку боргу 44 651,33 грн з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Еліт Фінанс» за виконавчим листом № 2-441/10 від 10.12.2010 здійснюється у ВП №66038430, що перебуває у провадженні приватного виконавця Мехед О.В. Разом з цим, відповідач зловживаючи правом стягнення, звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису за кредитним договором № 501-008/ФК-08, строк дії якого закінчився у 2015 році та заборгованість за яким стягнута за рішенням суду. 29.06.2023 при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 66045286, що перебуває на виконанні у приватного виконавця Шмалько О.О., позивачу стало відомо, що підставою відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. зареєстрованого в реєстрі за № 3033 від 29.08.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за період з 23.06.2020 по 20.08.2020 в сумі 109 078,21 грн. З копії виконавчого напису від 29.08.2020 також стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2268/К від 23.06.2020 є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк».

Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, а саме відповідач намагається стягнути борг через 5 років після закінчення дії кредитного договору від 15.07.2008 і який вже стягнуто за рішенням суду. Вважає, що в зв`язку з виконанням рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.10.2010, стягненням залишку заборгованості за виконавчим листом від 10.12.2010 у ВП №66038430, що перебуває на виконанні у приватного виконавця Мехед О.В., та закінченням дії договору від 15.07.2008 відповідач не має права нараховувати заборгованість та вимагати її стягнення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов в повному обсязі, просив його задовольнити та надав поясненню по суті справи. Крім того, просив стягнути з відповідача судові витрати за правничу допомогу в розмірі 20 000 грн та вважає, що підстав для зменшення витрат на правничу допомогу до 1 000 грн не має.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 14.08.2023 направив до суду заяву про визнання позову, в якій зазначив, що цією заявою відповідач повідомляє, що визнає позов у частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить здійснювати судовий розгляд за відсутності представника відповідача та просить повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до ст.142 ЦПК України, у зв`язку із повним визнання позову відповідачем. Крім того, подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій зазначив, що заявлені позивачем витрати на послуги адвокат вважає неспівмірними із складністю цієї справи, так підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, зазначена справа не є складною, є максимально простою і не потребує спеціальних знань у громадян, оскільки в мережі інтернет наявна велика кількість безкоштовних зразків позовних заяв по цій категорії справ. Кім того, позивач не звертався до відповідача про мирне врегулювання спору, а також те, що за позивачем наявна заборгованість за кредитним договором перед відповідачем. Крім того, просив врахувати, що відповідач визнав позов у повному обсязі та не здійснював будь-яких дій, направлених на витрачання додаткових ресурсів для постановлення рішення у справі, а також не вчиняв дії, направлені на затягування розгляду справи. Вважає, що відшкодування відповідачем витрат можливе в обсязі 1 000 грн.

Треті особи у судове засідання не з`явились, повідомлені про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, жодних заяв не подавали.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа № 2-441/10, виданого 10.12.2010 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.10.2010 у справі №2-441/10 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість в розмірі 123025,08 грн. та судові витрати в справі в сумі 1350,25 грн (а.с.14).

Постановою державного виконавця Кропивницького РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Попруженко Я.О. від 06.03.2020 у ВП №59807645 виконавчий лист від 10.12.2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Залишок боргу за виконавчим листом становить 44 651,33 грн (а.с.15).

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2021 задоволено заяву ТОВ «ФК Еліт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження і видачу дубліката виконавчого листа. Замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» у справі № 2-441/2010 за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-441/2010 на підставі рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.10.2010 (а.с.10-11).

08.07.2021 стягувач ТОВ «ФК Еліт Фінанс» звернувся до приватного виконавця Мехед О.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-441/10, виданого Кіровоградським районним судом Кіровоградської області (а.с.13).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. від 09.07.2021 відкрито виконавче провадження №66038430 з примусового виконання виконавчого листа № 2-441/10, виданого Кіровоградським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитної заборгованість в розмірі 123025,08 грн. та судові витрати в справі в сумі 1350,25 грн, стягувач ТОВ«ФК Еліт Фінанс», боржник ОСОБА_1 (а.с.12).

29 серпня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем, на підставі статті 262 Цивільного кодексу України, статей 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року №296/5, та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, вчинено виконавчий напис №3033. Відповідно до вказаного виконавчого напису запропоновано стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (надалі «Стягувач»), заборгованість, що виникла за Кредитним договором №501-008/ФК-08 від 15 липня 2008 року, з усіма додатками та додатковими угодами (надалі «Кредитний договір»), який укладено між ТОВ «Український промисловий банк» правонаступник ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 . Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК Еліт Фінанс» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2268/К від 23 червня 2020 року. Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 23.06.2020 по 20.08.2020. Сума заборгованості складається з: заборгованості за кредитом 68 152, 13 грн; заборгованості за відсотками 17 866,88 грн; заборгованості за штрафними санкціями 22 759,20 грн; заборгованості за комісіями 0,00 грн, суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису 300,00 грн. Загальна сума заборгованості становить109 078, 21 грн (а.с.16).

Постановою про арешт коштів боржника від 27.07.2021 ВП № 66045286, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком Олександром Олександровичем на підставі виконавчого напису нотаріуса № 3033 від 29.08.2020, стягувач ТОВ «ФК Еліт Фінанс» (), боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладено арешт на кошти боржника (а.с.17).

Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 18.01.2022 ВП № 66038430, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. на підставі виконавчого листа № 2-441/10, виданого 10.12.2010, стягувач ТОВ «ФК Еліт Фінанс» (), боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , звернуто стягнення на доходи божника.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України "Про нотаріат", Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012.

Статтями 87, 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України; нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999; при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.

Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису під час його вчинення приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. керувався статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999.

Пунктом 2 Розділу 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, встановлено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 по справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" у частині п.1 та п.2 зазначеної постанови.

Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" №1172 в редакції від 29.11.2001.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.01.2019 по справі №910/13233/17.

Тобто приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані не чинними, з дня їх прийняття, а для вчинення виконавчого напису необхідно подання оригіналу нотаріально посвідченої угоди.

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі №6-887цс17, які також знайшли своє відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №320/8269/15-ц від 16.05.2018 в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

Згідно з приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін у повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Проте, ні відповідачем, ні третьою особою приватним нотаріусом не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника, а тому суд приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності.

Крім того, судом також враховується позиція позивача викладена у позові.

Так, відповідно до правового висновку Великої Палати ВС, викладеного у постанові від 02.07.2019, справа №916/3006/17, строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України. Таким чином, загальний строк для такого звернення становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку.

У порушення вказаної норми виконавчий напис нотаріуса на стягнення заборгованості за період з 23.06.2020 по 20.08.2020 вчинений через 5 років після закінчення дії договору від 15.07.2008.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції станом на 06.03.2010, якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов`язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення.

При цьому кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

З викладених норм видно, що відповідачу заборонено у позасудовому порядку вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув і який, крім того, стягнуто за рішенням суду.

Таким чином, на момент подання відповідачем заяви нотаріусу у позивача не було жодних зобов`язань по відношенню до відповідача.

В зв`язку з виконанням рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 15.10.2010, стягненням залишку заборгованості за виконавчим листом від 10.12.2010 у ВП №66038430, що перебуває на виконанні у приватного виконавця Мехед О.В., та закінченням дії договору від 15.07.2008 відповідач не має права нараховувати заборгованість та вимагати її стягнення.

Статтями 4, 12, 13, 89 ЦПК України передбачено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В ч.1 ст.141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

До початку розгляду справи по суті відповідач в поданій до суду заяві визнав позов, а саме не заперечував щодо визнання виконавчого наапису таким, що не підлягає виконання, проте не згоден із судовими витратами на оплату правничої допомоги адвоката, які просив зменшити, подавши відповідне клопотання.

Зважаючи на рішення прийняте судом, враховуючи положення ч.1 ст.142 ЦПК України та визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за заяву про забезпечення позову, що складає 268 грн 40 коп., а інші 50 відсотків судового збору, тобто 268 грн 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на корись позивача.

Крім того, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про захист прав споживачів, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, який підлягає сплаті при поданні цього позову, тобто 536,80 грн, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 536,80 грн, компенсується за рахунок держави, що відповідає вимогам ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо судових витрат на правничу допомогу адвоката суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини 4 статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 03 березня 2021 року у справі № 640/18964/17 (провадження № 61-9690св20) звернуто увагу на те, що при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

В позовній заяві представник позивача зазначає, що на правничу допомогу по цій справі позивач витратив 20 000 грн, яку просить стягнути з відповідача на користь позивача.

На підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання професійної правничої допомоги від 29.06.2023, укладений між ОА «Усатенко і Усатенко» та ОСОБА_1 , яким передбачено, що вартість правничої допомоги складає 20 000 грн. Розмір витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі гонорар адвоката за цим договором є фіксованим, договір підписаний сторонами.

Також представник позивача адвокат Усатенко Ю.Ю. надав до суду квитанцію до прибуткового касового ордера № 204 від 29 червня 2023 року про прийняття від ОСОБА_1 оплати вартості наданих послуг в сумі 20 000 грн за договором про надання професійної правничої допомоги від 29 червня 2023 року та ордер на надання правничої допомоги серія ВА № 1056749 (а.с.21-23).

Таким чином, в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Представником відповідача подано суду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу. В обгрунтування клопотання зазначено, що заявлені позивачем витрати на послуги адвокат є неспівмірними із складністю цієї справи, зазначена справа не є складною, є максимально простою і не потребує спеціальних знань у громадян.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У зв`язку з наведеним, суд може обмежити розмір судових витрат на професійну (правничу) допомогу з огляду на розумну необхідність таких судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням вищевикладеного, за наявності клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, а також враховуючи конкретні обставини справи, яка є справою незначної складності, а такожте, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, усталену практику з розгляду таких спорів про визнання виконавчого напису нотаріуса такими, що не підлягає виконанню, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн.

На підставі ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 142, 206, 246, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Усатенко Юрій Юрійович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, про захист прав споживачів задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано- Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області від 29.08.2020 зареєстрований в реєстрі за № 3033 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за період з 23.06.2020 по 20.08.2020 у сумі 108 778, 21 грн та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 300 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 268 грн 40 коп., перерахованого згідно з квитанцією № від 02.07.2023 призначення платежу: "*;101; НОМЕР_1 ; Судовий збір за позовом ОСОБА_1 , Кіровоградський районний суд Кіровоградської області".

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 268 грн 40 коп. та судові витрати у справі на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн 80 к..

Судовий збір в розмірі 536 грн 80 к. компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд.2;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог:

приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович, адреса 76014, м. Івано - Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд.433, к.28-29;

приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександр Олександрович, адреса: 25006, м. Кропивницький, вул. Велика Пермська, б.54.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області О.О. Квітка