КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 липня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Капля Аліна Степанівна, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року про повернення позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

встановив:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 травня 2023 року відкрито провадження у справі.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю позову вимогам ч. 3 ст. 185 ЦПК України, зокрема, зі сплатою судового збору не в повному розмірі.

Як видно зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції обґрунтував її необхідністю сплатити судовий збір відповідно до заявленої ціни позову.

На виконання вимог ухвали суду від 28 лютого 2023 року, 06 березня 2023 року представниця позивачки - адвокат Капля А.С. подала заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками (копія відповіді на акт, диски із електронними доказами). Квитанцію про сплату судового збору до заяви не додано.

Представниця позивачки - адвокат Капля А.С. у заяві вказала, що судовий збір було сплачено відповідно до вимог закону: 1903,33 грн за вимоги про стягнення матеріальної шкоди та 992,40 грн за вимогу про стягнення моральної шкоди.

В подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суддя обґрунтовував це тим, що ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали суду від 28 лютого 2023 року у повному обсязі, а саме - не доплатила судовий збір у встановленому розмірі, що унеможливлює відкриття провадження у справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції, чинній на час подання позову до суду першої інстанції, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01 січня 2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди.

Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Як видно зі змісту позовної заяви, позивачка просить суд стягнути з відповідача 172 000 грн на відшкодування моральної шкоди, тобто, визначає її у грошовому вимірі.

Отже, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди в межах даної справи є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах: від 30 вересня 2020 року у справі №489/5632/18, від 20 лютого 2020 року 585/1399/16-ц та від 28 листопада 2018 року у справі 761/11472/15-ц.

За таких обставин твердження представниці позивачки про те, що суму судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди слід обраховувати як за немайнову вимогу, є помилковими.

Отже, недоліки позовної заяви не були усунуті у встановлений судом строк, а відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимога про стягнення моральної шкоди є немайновою оцінюються колегією суддів критично, оскільки ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм законодавства та не ураховують судову практику з цього питання

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказана ухвала є законною та обґрунтованою, ухваленою на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Капля Аліна Степанівна, залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова