САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2380/23
Провадження №2-о/726/68/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

06.10.2023 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє захисник адвокат Трифаненко Анастасія Іванівна, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, у порядку ст. 315 ЦПК України, -

У С Т А Н О В И В:

05.10.2023 Садгірським районним судом м. Чернівці отримано заяву ОСОБА_1 , підписану також його захисником адвокатом Трифаненко А.І., заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявник просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Така заява того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 05.10.2023.

Перевіряючи отриману заяву на відповідність вимогам ЦПК України, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження /загального або спрощеного; 3) окремого провадження.

Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, а тому порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст. 315 ЦПК України).

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, в тому числі суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з`ясувати коло цивільних справ, які даний суд компетентний вирішувати по суті.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Так, ч.1 ст. 316 ЦПК України передбачено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Заявник зазначає адресу свого проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим звернувся із даною заявою саме до Садгірського районного суду м. Чернівці.

Однак, заявником не надано доказів на підтвердження того, що він фактично на момент подання заяви проживає за вказаною адресою, у зв`язку з чим справа територіально підсудна Садгірському районному суду м. Чернівці.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч. 8 ст. 187 ЦПК України).

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, наданої на запит суду, за вказаними параметрами: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » особу не знайдено.

Таким чином заявнику слід подати докази на підтвердження факту проживання на території, що підсудна Садгірському районному суду м. Чернівці.

Крім того заявнику слід конкретизувати мету, з якою йому необхідно встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Тобто заявнику слід вказати мето, з якою необхідно встановити певний факт та неможливість іншого порядку його встановлення.

Відповідно до пункту 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006 зі змінами (далі Порядок), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону України «Про громадянство»), подає документи, передбачені підпунктами «а» «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Разом з тим, зі змісту заяви не вбачається, які труднощі та які причини послугували щодо неможливості одержання документів, які підтверджують факт проживання у місці та в період, які вказані у заяві заявником (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Разом із тим усупереч вимогам статті 8 Закону України «Про громадянство», статей 294, 318 ЦПК України ні зі змісту заяви ОСОБА_1 , ні з поданих ним документів не вбачалося, що заявник розпочав передбачену законодавством України процедуру для набуття громадянства України

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, з яких би вбачалося, що заявник у позасудовому порядку вживав будь-яких заходів, передбачених статтею 8 Закону України «Про громадянство».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що перевіряючи заяву на відповідність вимогам ЦПК України було встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, таку заяву, на підставі ч.1, 2 ст. 187 ЦПК України, слід залишити без руху та надати заявнику строк 5 (п`ять) днів для усунення недоліків.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали суду, заява, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута йому.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України, ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 19, 175 - 177, 185, 260, 261, 293, 315-316, 354 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє захисник адвокат Трифаненко Анастасія Іванівна, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби в Чернівецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення, у порядку ст. 315 ЦПК України, - залишити без руху.

Надати заявнику ОСОБА_1 строк 5 (п`ять) днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який рахувати з дня отримання ним копії даної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що якщо у встановлений строк вказані в ухвалі недоліки не будуть усунені, заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. А. Асташев