МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
___________________________________________________________________
Номер провадження №2/521/311/23
УХВАЛА

1 березня 2023 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

позивач : ОСОБА_1

відповідачі : ОСОБА_2

Одеська міська Рада

Одеська обласна прокуратура

третя особа : ОСОБА_3

предмет позову : визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває вищевказана справа.

Позивач ОСОБА_1 користується правничою допомогою адвоката.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Так, позивач відповідно до статті 43 ЦПК України зобов`язаний :

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Завдання судочинства, визначені у ст. 2 ЦПК України є ціннісним орієнтиром не лише для суду, а й для адвокатів як представників, які беруть участь у судовому процесі.

Вони є визначальними відносно всіх інших інтересів, якими керується адвокат, приймаючи на себе зобов`язання щодо представництва особи у суді.

За час розгляду справи позивач, його представник - ОСОБА_4 в судові засідання систематично не з`являлись.

Належне повідомлення позивача про розгляд справи підтверджується численними довідками про доставку sms повідомлень суду.

Судом неодноразово задоволені клопотання позивача про відкладення розгляду справи з різних, визначених позивачем підстав.

В подальшому в судові засідання 26.01.2023 року 11 о 00 год., 27.09.2022 року 10 о 20 год., 01.03.2023 року 11 о 00 год. позивач та його представник знов не з`явились, поважну причини неявки не повідомили.

Докази розірвання договору про правничу допомогу із адвокатом позивачем суду не надані, як і докази укладення такого договору з іншим адвокатом.

Заяв про розгляд справи за його відсутності позивач не подавав.

Так, поведінка позивача, яка полягає у систематичній неявці в судові засідання є безпідставним затягування розгляду справи, зловживанням процесуальними правами.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд ухвалою залишає позовну заяву без розгляду.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду суд не бере до уваги поважність причини повторної неявки в судове засідання позивача у справі.

Так, повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду навіть за наявності поважних причин такої неявки (ВС/КЦС № 310/12817/13 від 22.05.2019 року).

Зазначені вимоги процесуального закону узгоджуються із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним.

Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Вирішуючи питання про застосування судом п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд виходить із рівності учасників справи щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, що передбачено статтею 12 ЦПК України та невиконання яких визначене статтею 44 ЦПК України як зловживання процесуальними правами.

Суд не враховує кількість томів справи, зібрані докази, складність справи, оскільки вказані обставини не можуть мати процесуального значення для застосування статті 257 ЦПК України, не дисциплінують учасників справи, ставлять позивачів у пріоритетне положення при тому, що порядок залишення позовної заяви без розгляду у даному випадку чітко врегульований процесуальним законом.

Оскільки позивач, будучи належно повідомленим про розгляд справи, в судове засідання повторно не з`явився та заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, позовна заява підлягає залишенню без розгляду в порядку п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, що не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду на загальних підставах, визначених процесуальним законом.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст.ст. 354, 355 ЦПК України: Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали направити учасникам справи.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 7.03.2023 року

01.03.23