Провадження № 2/522/2112/23
УХВАЛА

15 травня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

за участю секретаря судового засідання Левченко К.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права часткової власності та стягнення компенсації,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права часткової власності та стягнення компенсації.

У підготовче засідання, яке відбулося 15 травня 2023 року, прибув представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дмитрієв В.П., відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився; від його представника адвоката Колеснікова І.Л. засобами електронного зв`язку 15 травня 2023 року надійшла заява,в якій він просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку із укладенням відповідачем договорів про оцінку майна щодо припинення права часткової власності,яке є предметом спору та наміром останнього брати участь у судових засіданнях, надавати свої доводи та міркування. У той же час жодних доказів поважності відкладення розгляду справи ним надано не було.

Представник позивача, ознайомившись зі змістом вказаної заяви, не заперечував проти проведення підготовчого засідання за відсутності сторони відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи, викладені представником відповідача у поданій ним заяві, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.198 ЦПК України,суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках, визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч. 9 ст. 223 ЦПК України про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Згідно ч. 3 ст. 240 ЦПК України про відкладення розгляду справи, місце, дату і час нового судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не прибули або яких суд вперше залучає до участі в судовому процесі, повідомляються про судове засідання ухвалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 198 ЦПК України, у разі відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви підготовче засідання продовжується зі стадії, на якій засідання було відкладене або у ньому була оголошена перерва.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку про можливість задовольнити заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Колеснікова І.Л. та відкласти підготовче засідання.

Задля вирішення судом питання про поважність неявки представника відповідача у підготовче засідання від 15 травня 2023 року, суд зобов`язує останнього надати до наступного підготовчого засідання докази укладення відповідачем ОСОБА_2 договорів про оцінку майна, яке є предметом розгляду вказаної справи.

Суд роз`яснює відповідачеві та його представнику, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Суд також роз`яснює відповідачеві та його представнику, що у ч. 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються, з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявити особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржій проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03 від 01 квітня 2008 року).

Як наголошує ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання, випадки недобросовісної поведінки сторін ними не передбачені.

Суд обмежений у можливостях впливу на недобросовісну поведінку сторони, що дозволяє зацікавленій особі різними способами затягувати розгляд справи, перешкоджати ухваленню несприятливого для себе рішення й учиняти інші протиправні дії у сфері цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, у разі неподання до суду представником позивача доказів поважності причини неявки у підготовче засідання, яке відбулося 15 травня 2023 року по справі № 522/17924/21 та подальшому зловживанні своїми процесуальними правами та неявкою у наступні судові засідання, суд розглядатиме справу за його відсутності та на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

На підставі вище викладеного та керуючись ст..ст. 44, 81, 198, 223, 240, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти підготовче засідання у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права часткової власності та стягнення компенсації та призначити підготовче засідання на 22 червня 2023 року на 14 год. 00 хв. у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси, зала судових засідань № 224.

Зобов`язати представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Колеснікова І.Л. надати до наступного підготовчого засідання докази укладення відповідачем договорів про оцінку майна, припинення права часткової власності якої є предметом розгляду справи № 522/17924/21.

Роз`яснити відповідачеві та його представникові, що у разі невиконання вимоги суду, справу буде розглянута за відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

У підготовче засідання викликати учасників судового процесу.

Копію ухвали направити особам, що беруть участь у справі

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та окремо від рішення оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Косіцина