Ухвала

12 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 215/5656/20

провадження № 61-10967ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 220 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради

Каретіної О. В., Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області), в якому просив суд стягнути на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 840 800,00 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної О. В., ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

20 липня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

від 26 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 04 липня 2023 року (надійшла до суду 24 липня 2023 року), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Коломієць Г. В., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І.,

Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Коломієць Г.В. від 26 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано: надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; вказати відповідача - начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіну О. В.; уточнити прохальну частину відповідно до статті 409 ЦПК України.

Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

12 вересня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла заява

ОСОБА_1 про відкриття провадження після усунення недоліків та заява про відвід судді Коломієць Г. В.

Заявник висловлює сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Верховного Суду Коломієць Г. В., оскільки, на його думку, суд безпідставно залишив без руху його касаційну скаргу на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.

Заяву про відвід ОСОБА_1 мотивує тим, що суддя Коломієць Г. В. створює штучні перешкоди для виконання своїх обов`язків, навмисно затягує строки розгляду скарги.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. передана судді-доповідачу 12 вересня 2023 року.

Розглянувши заяву, а також матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року

і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52,

від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи

є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя

Коломієць Г. В. виявила особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Разом із тим, доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. по своїй суті зводяться до незгоди заявника із прийнятим суддею процесуальним рішенням, що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді.

При цьому доводи заяви не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Верховного Суду Коломієць Г. В.

Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Отже, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду

м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 липня 2023 року, визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. передати для вирішення зазначеного питання

у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. В. Коломієць