Справа № 643/3746/22
Провадження № 2/643/186/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Скородєлова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Барабанова Володимира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

Адвокат Барабанов В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за позивачем право особистої приватної власності на 1/2 частку в праві приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

02.08.2003 між позивачем та ОСОБА_2 (відповідач) зареєстрований шлюб. Відповідач 29.05.2008, під час перебування в шлюбі, на підставі договору купівлі-продажу придбала Квартиру. Враховуючи наведене, Квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу Квартири, відповідач заперечує право позивача на 1/2 частку Квартири.

Основні процесуальні дії у справі

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.01.2023 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.01.2023 заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено частково, заборонено відчуження Квартири.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2023 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Стислий виклад позиції сторін в ході судового провадження

У судовому засіданні 15.05.2023 представник позивача адвокат Скородєлов С.В. позовні вимоги та доводи, викладені у позові, підтримав у повному обсязі.

13.03.2023 представник відповідача адвокат Защук В.В. засобами ЄСІТС «Електронний суд» надала заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності та відсутності відповідача, судове рішення направити на адресу відповідача.

10.05.2023 представник відповідача - адвокат Защук В.В. засобами ЄСІТС «Електронний суд» надіслала заяву відповідача, згідно якої остання просила розглядати справу за її відсутності, судове рішення направити на її адресу.

Виходячи з чинного процесуального законодавства України, зокрема положень ч. 5 ст. 4, ст. 12, 13, п. 2 ч. 1 ст. 43, ч. 1, 3 ст. 223, ч. 4 ст. 268 ЦПК, участь в судовому засіданні є правом сторони, яким вона розпоряджається на власний розсуд.

Ураховуючи наявність заяв відповідача та її представника про розгляд справи за їх відсутності та необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності вказаних осіб.

Фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

02.08.2003 між позивачем та відповідачем укладений шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження НОМЕР_1 .

29.04.2008 відповідач за договором купівлі-продажу придбала Квартиру, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Башинською Л.В. 29.04.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 531, даними витягу з Державного реєстру правочинів № 5867816 від 29.04.2008, даними Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18997096 від 29.05.2008, згідно якого Квартира зареєстрована на праві власності за відповідачем на підставі вказаного вище договору.

Перебування Квартири у власності відповідача підтверджується актуальним даними Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 318972569 від 27.12.2022 та № 332178425 від 12.05.2023, згідно яких Квартира належить відповідачу на праві власності на підставі вказаного вище договору. Відомості щодо обтяження Квартири у реєстрах відсутні.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Згідно ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 2 вказаної статті неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 вказаної статті у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 320/3072/18, у сімейному законодавстві діє принцип спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

З досліджених доказів вбачається, що Квартира придбана відповідачем за договором купівлі-продажу під час шлюбу з позивачем, а відтак є об`єктом права спільної сумісної власності сторін.

Відповідач та її представник не скористались правом висловити свої заперечення проти позовних вимог, зокрема оспорити поширення правового режиму спільного сумісного майна на Квартиру.

Будь-які обтяження Квартири (заборона відчуження, іпотека) відсутні, у зв`язку з чим рішення суду не впливає на права та обов`язки інших осіб.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задовольняє їх у повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмір 6000,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позовну заяву адвоката Барабанова Володимира Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) право особистої приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) право особистої приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.05.2023.

Суддя Д.А. Крівцов