Провадження №2/639/396/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Кравченко А.Л.,

представника позивача Іващенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 65 451,27 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.

Для розгляду даної позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.07.2022 року цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу - прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Баркової Н.В., призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Сторонами подані заяви по суті справи.

Крім того, матеріали цивільної справи містять клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Потерайло А.М. від 30.01.2023 року про закриття провадження у вищевказаній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки спір не належить розглядати у порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні 18.05.2023 року представник позивача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Іващенко О.О. просив відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження, враховуючи раніше подані письмові пояснення та відповідну судову практику Верховного Суду.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Потерайло А.М. надав заяву щодо проведення засідання у його відсутність.

Суд, заслухавши думку представника позивача, дослідивши подані до суду заяви та посилання на судову практику, приходить до наступних висновків.

Питання щодо закриття провадження у справі регулюється ст. 255 ЦПК України, перелік підстав, визначених цією статтею є вичерпним.

Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про національну поліцію»).

При цьому за змістом ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям. Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин. Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, правовідносини між сторонами у цій справі, не стосуються безпосередньо прийняття, проходження чи звільнення з публічної служби, а виникли з деліктного зобов`язання внаслідок заподіяння шкоди. Неправомірність дій відповідача ОСОБА_1 встановлена постановою Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2018 року, відповідно до якої останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У зв`язку з цим, предметом розгляду у цій справі є лише відшкодування шкоди в порядку регресу, тобто вирішення приватно-правових відносин. Співробітник поліції, який керує службовим транспортним засобом і вчиняє ДТП, навіть під час виконання ним його службових обов`язків, вчиняє цивільний делікт не під час здійснення адміністративно-владних повноважень, а допускаючи порушення принципу генерального делікту, тобто загальної заборони завдання шкоди. З огляду на зазначене, за своїм суб`єктним складом, предметом спору, обраним позивачем способом захисту порушених прав та характером спірних правовідносин спір є приватно правовим і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.11.2020 року у справі №760/15085/18 (провадження № 61-22192св19), від 08.06.2022 фоку у справі №559/2801/19 (провадження № 61-10770св21)та від 26.10.2022 року у справі № 452/3423/19 (провадження № 61-14959св21).

Отже суд не знаходить передбачених п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України підстав для задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у справі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 255, 260, 261, 353 ЦПК України, КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження у цивільній справі за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 18.05.2023 року.

Суддя Н.В. Баркова