ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» травня 2023 року

м. Харків

справа № 646/5697/21

провадження № 22ц/818/933/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю. М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представниця позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Коннектор»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 березня 2023 року в складі судді Демченко І.М.

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Коннектор» про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати, індексації заробітної плати, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, компенсації за невикористану відпустку, компенсації втрати частини доходу, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Коннектор» на її користь суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 24 662,36 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з наступного робочого дня після звільнення з 18 березня 2021 року по дату фактичної виплати -17 995,50 грн; суму компенсації за невикористані дні відпустки - 47 772,46 грн, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з невчасною виплатою заробітної плати - 220,85 грн; зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Коннектор» провести індексацію заробітної плати за період роботи з 11 жовтня 2005 року по 17 березня 2021 року та виплатити відповідну суму; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Коннектор» суму моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн; зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Коннектор» сплатити суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку та надати до відповідного органу доходів і зборів за місцем обліку звітність у зв`язку з донарахуванням єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду - скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Суд першої інстанції безпідставно змінив порядок розгляду справи з загального позовного провадження на спрощене, що не передбачено нормами ЦПК України. У матеріалах справи відсутня згода позивачки та її представниці на отримання повісток у формі SMS-повідомлень, тож вони не були належним чином повідомлені про розгляд справи. З моменту зміни підсудності до її відновлення неможливо було визначитися, де перебуває справа, адже жодного разу вона не призначалась до слухання у Ленінському районному суді м. Полтави. Крім того, 09 березня 2023 року у зв`язку з обстрілами було пошкоджено інфраструктуру м. Харкова та припинено електропостачання, що є загальновідомими обставинами, тож неявка до суду була викликана поважними причинами.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

До суду апеляційної інстанції учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися. 16 травня 2023 року до суду апеляційної інстанції від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачка та її представниця належним чином повідомлені про розгляд справи та повторно не з`явились у судове засідання без поважних причин, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частин 1-4 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

При цьому, слід зазначити, що належні повідомлення повинні бути два рази поспіль.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

Системний аналіз норм статей 223, 257 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності /неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його незалежно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Коннектор» про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати, індексації заробітної плати, середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку, компенсації за невикористану відпустку, компенсації втрати частини доходу, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Як вбачається з Розпорядження Верховного Суду від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22 територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова змінено та визначено замість нього Ленінський районний суд м. Полтави.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 17 листопада 2022 року № 65 з 23 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Розпорядженням керівника апарату Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл справ, зокрема, цієї справи.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2023 року справу за позовом ОСОБА_1 прийнято до провадження судді Демченко І.М. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 09 березня 2023 року о 14:00 годині.

ОСОБА_1 та її представницю ОСОБА_2 повідомлено про розгляд справи за допомогою SMS-повідомлень, що підтверджується довідками від 14 лютого 2023 року (а. с. 120, 121).

09 березня 2023 року учасники справи до суду не з`явились, розгляд справи відкладено на 29 березня 2023 року о 13:30 годині, про що ОСОБА_1 та її представницю ОСОБА_2 повідомлено за допомогою SMS-повідомлень, що підтверджується довідками від 13 березня 2023 року (а. с. 122, 123, 124).

У судове засідання, призначене на 29 березня 2023 року, учасники справи також не з`явились, після чого позов залишено без розгляду.

Однак, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_1 та її представниці про судові засідання, призначені на 09 березня 2023 року та 29 березня 2023 року. Довідки про доставку SMS-повідомлень такими доказами не є, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, судовий виклик надсилається учаснику судового процесу за наявності відповідної заяви та технічної можливості. Форма заяви надається учаснику судового процесу в суді або самостійно завантажується ним з офіційної сторінки суду, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України. Така заява підписується власноруч або кваліфікованим електронним підписом учасника судового процесу та подається до суду.

Відповідних заяв ОСОБА_1 чи її представниці про направлення їм повісток SMS-повідомленнями матеріали справи не містять. Отже, підстав вважати їх належно повідомленими про розгляд справи за таких умов немає.

Відповідні висновки щодо належності повідомлення учасника справи за допомогою SMS-сповіщень лише за наявності від нього відповідної заяви викладені у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 640/10753/15-ц, провадження № 61-19957св18; від 18 березня 2020 року у справі № 704/435/19-ц, провадження № 61-21638 св 19; від 17 лютого 2021 року у справі № 947/28884/19, провадження № 61-18282 св 20.

До того ж, частиною 9 статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Тобто, основним засобом повідомлення учасників справи про її розгляд є судова повістка. Суд має право викликати учасників справи за допомогою інших засобів зв`язку, зокрема, мобільного, лише у випадках термінової необхідності, передбачених ЦПК України. Однак, у даному разі судові засідання призначені з таким проміжком, що суд першої інстанції мав достатню кількість часу для повідомлення учасників справи належним чином, та підстав для застосування положень частини 9 статті 128 ЦПК України щодо термінового виклику сторін за допомогою засобів мобільного зв`язку не вбачається.

Також колегія суддів бере до уваги, що 09 березня 2023 року, коли у справі було призначено судове засідання, відбувся масований ракетний удар по м. Харкову, що призвело до тривалого припинення електропостачання у місті з 13:00 до 14:21 години 09 березня 2023 року. Тобто, у час призначення судового засідання у місті тривала повітряна тривога.

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 № 23).

Із наведених приписів вбачається, що судами запроваджено локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переходу до укриття.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога» суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими, що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин.

Відповідні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2022 року у справі № 910/2116/21 (910/12050/21).

Враховуючи наведене та загальновідомі обставини щодо масованого ракетного обстрілу, припинення електропостачання та тривалого сигналу повітряної тривоги, які мали місце 09 березня 2023 року у м. Харкові, підстав вважати неявку позивачки та її представниці цього дня у судове засіданні такою, що відбулась без поважних причин, немає.

У практиці Європейського суду з прав людини зазначається, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 Рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «Diya 97 проти України», справа № 19164/04).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі "De Geouffre de la Pradelle v. France" від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Також, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Отже, апеляційний суд також враховує необхідність забезпечення права позивачки на доступ до правосуддя, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду є передчасним.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо безпідставної зміни порядку розгляду справи з загального позовного провадження на спрощене колегія суддів не бере до уваги, оскільки наразі розглядається не справа по суті, а лише процесуальне питання щодо залишення позову без розгляду, та позивачка не позбавлена права на звернення до суду першої інстанції з відповідним клопотанням щодо зміни порядку розгляду справи.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 березня 2023 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю. М. Мальований

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 16 травня 2023 року.