Єдиний унікальний номер справи 489/8097/21 Головуючий по 1 інстанції Рум`янцева Н.О.
Провадження 22-ц/812/539/23 Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 травня 2023р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Колосова О.М.,

за участю : позивача ОСОБА_1 , представників відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2023 року

за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз збут», Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про захист прав споживачів,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2021 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пред`явили позов до ТОВ «Миколаївгаз збут», АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" про захист прав споживачів.

Позивачі зазначали, що зареєстровані, мешкають та є власниками житлових приміщень в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 та є побутовими споживачами природного газу, житлові приміщення яких обладнані лише однією газовою плитою для приготування їжі, споживають та ведуть розрахунки за спожитий газ відповідно до норм встановлених діючим законодавством України, до встановлення в їхніх житлових приміщеннях лічильників газу.

З квітня 2017р. з наданих ТОВ «Миколаївгаз збут» платіжних документів вони дізналися про те, що норми споживання природного газу для них та членів їх родин значно зросли, у зв`язку з чим вони усно звернулися до відповідачів щодо незаконного нарахування підвищеної плати за газ. Працівники ТОВ «Миколаївгаз збут» повідомили про те, що визначенням об`єму спожитого газу побутовим споживачам займається АТ «Миколаївгаз», який подає відповідні дані до ТОВ «Миколаївгаз збут» і вони встановлюють рахунки. АТ «Миколаївгаз» повідомив, що на багатоповерховий будинок, в якому мешкають позивачі, встановлено загально будинковий вузол обліку газу, тому відповідна плата за спожитий газ нараховується позивачам на підставі показань загально будинкового вузла обліку газу.

Крім цього, на їх питання, на підставі чого на багатоповерховий будинок, в якому вони є власниками житлових приміщень і співвласниками інженерних мереж, несучих стін, конструкцій, встановили ЗВОГ та коли їм встановлять індивідуальні лічильники газу, АТ «Миколаївгаз» повідомив, що відповідно до програми розвитку газорозподільної мережі м. Миколаїв, яка прийнята рішенням ПАТ «Миколаївгаз» і затверджена НКРЕКП, Кодексу ГРМ та Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Закону України «Про ринок природного газу» на їх багатоповерховий будинок було заплановано та встановлено ЗВОГ замість лічильників газу в кожне житлове приміщення. Якщо позивачі хочуть встановити в житлові приміщення лічильники газу, то це можливо зробити за їх кошти. Сам ЗВОГ, який встановлений на багатоквартирний будинок, де вони є власниками житлових приміщень, складається з металевої фари, яка анкерними болтами скріплена до стіни багатоквартирного будинку та вузла обліку газу з додатковими пристроями. Крім цього, при встановлені даного ЗВОГ АТ «Миколаївгаз» повністю змінив конструкцію інженерної мережі газопостачання (газову трубу).

Позивачі зверталися до АТ «Миколаївгаз» з заявами про скасування відповідних нарахувань та проведення перерахунку, однак їх вимоги не були задоволенні. Ніякого рішення загальними зборами щодо надання дозволу на встановлення ЗВОГ АТ «Миколаївгаз» на багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 не приймалося.

Враховуючи наведене вище позивачі просили:

-визнати за ними право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Миколаївгаз»;

-визнати незаконним та скасувати рішення АТ «Миколаївгаз» про об`єднання споживачів будинку АДРЕСА_1 в єдину групу та включення будинку АДРЕСА_1 до плану розвитку газорозподільної системи міста Миколаєва по встановленню загально будинкового вузла обліку природного газу;

-визнати, що АТ «Миколаївгаз» відповідно до ст. 6 Закону України «Про комерційний облік природного газу» зобов`язаний за свій рахунок у термін до 01 січня 2022 року здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам позивачам, а саме: ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_5 , ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_6 ;

-зобов`язати АТ «Миколаївгаз» внести зміни до плану розвитку газорозподільної системи міста Миколаєва шляхом включення будинку АДРЕСА_1 до переліку багатоквартирних будинків, де повинні бути встановлені лічильники газу в кожне житлове приміщення побутових споживачів власників житлових приміщень;

-зобов`язати АТ «Миколаївгаз» здійснити демонтаж об`єкта газорозподільної системи вузла обліку газу з допоміжними пристроями та металефою шафою, який встановлений на газовій мережі будинку АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати АТ «Миколаївгаз» після демонтажу об`єкту газорозподільної мережі загально будинкового вузла газу обліку газу здійснити роботи по відновленню газопостачання на газовій мережі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , привівши її у попередній стан, який існував до встановлення загально будинкового вузла обліку газу;

-зобов`язати АТ «Миколаївгаз» провести перерахунок об`єму спожитого природного газу відповідно до норм встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 619 від 08.06.1996 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» у розмірі 3 м.куб по особовим рахункам побутових споживачів позивачів з квітня 2017 року;

-зобов`язати ТОВ «Миколаївгаз збут» провести перерахунок плати за спожитий природний газ по особовим рахункам побутових споживачів позивачів з квітня 2017 року, а саме: ОСОБА_4 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_5 по особовому рахунку № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_3 , ОСОБА_6 по особовому рахунку № НОМЕР_4 , ОСОБА_7 по особовому рахунку № НОМЕР_5 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2023 року позов задоволено частково. Постановлено:

-зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» здійснити демонтаж об`єкта газорозподільної системи вузла обліку газу з допоміжними пристроями та металевою шафою, який встановлений на газовій мережі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» після проведеного демонтажу об`єкту газорозподільної системи загальнобудинкового вузла обліку газу здійснити роботи по відновленню газопостачання на газовій мережі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , привівши її у попередній стан, який існував до встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу;

-зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» здійснити за свій рахунок встановлення індивідуальних газових лічильників в квартирах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідно №37,42,45,39,38 в будинку АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» провести перерахунок об`єму спожитого природного газу по особовим рахункам побутових споживачів, а саме: ОСОБА_4 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ОСОБА_5 по особовому рахунку № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 по особовому рахунку № НОМЕР_3 , ОСОБА_6 по особовому рахунку № НОМЕР_4 , ОСОБА_7 по особовому рахунку № НОМЕР_5 .

В задоволенні позовних вимог до ТОВ «Миколаївгаззбут» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині задоволених вимог, просило його скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені цих вимог.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є власниками квартир відповідно АДРЕСА_7 та побутовими споживачами послуг з газопостачання природного газу особові рахунки відповідно № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , які надаються ТОВ «Миколаївгаззбут».

АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» є розподільником, оператором газорозподільної мережі.

21 грудня 2017р. представниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на газовій мережі багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 встановлено об`єкт газорозподільної системи вузла обліку газу з допоміжними пристроями та металевою шафою.

З`ясувавши, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» в односторонньому порядку втрутився у газові мережі, що складають спільне майно багатоквартирного будинку без згоди позивачів як співвласників такого майна та без врегулювання договірних відносин щодо зняття показань будинкового вузла обліку, забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення його експлуатації , суд дійшов до вірного висновку про наявність підстав, передбачених ст.ст.16,319,321 ЦК, ст.6 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ст.ст.5,21 Закону «Про захист прав споживачів», п.6 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2002 року № 620 для задоволення вимог про зобов`язання відповідача здійснити демонтаж об`єкта газорозподільної системи вузла обліку газу з допоміжними пристроями та металевою шафою, який встановлений на газовій мережі багатоквартирного будинку та здійснити роботи по відновленню газопостачання на газовій мережі, привівши її у попередній стан, який існував до встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу.

Посилання в апеляційній скарзі щодо невірного застосування Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в редакції від 01.10.2015р. є безпідставними.

Так, при розгляді Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №214/2435/17 в постанові від 07.11.2018р. ст.6 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» витлумачено таким чином «визначає обов`язок газорозподільної організації встановити саме квартирні прилади обліку газу в багатоквартирному будинку».

За наслідками розгляду вказаної справи Верховний Суд погодився з рішенням суду першої інстанції, яким в тому числі визнано, що пропозиція оператора газорозподільної системи щодо врегулювання відносин зі встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладення відповідного договору є такою, що суперечить вимогам ст.6 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та відповідно скасував постанову суду апеляційної інстанції, яка була мотивована тим, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу, може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. При цьому балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Крім того, при розгляді іншої цивільної справи №212/5836/17 в постанові від 26 жовтня 2021р. дійшла до таких висновків «до та після 20 січня 2018р. першочергово слід враховувати, що втручатися у газові мережі, що складають спільне майно багатоквартирного будинку, можна лише за згодою власників такого майна, яка мала бути надана в порядку, визначеному ст.10 Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (якщо в такому будинку створене об`єднання співвласників - у порядку ст.10 Закону «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). У свою чергу, будь-які підзаконні нормативно-правові акти не могли встановлювати інший порядок вирішення цього питання і тим більше надавати оператору газорозподільної системи право в односторонньому порядку втручатися в газові мережі багатоквартирного будинку для встановлення загальнобудинкового лічильника.

Таким чином, слід вважати, що оператор газорозподільної системи, який в односторонньому порядку встановив для багатоквартирного будинку загальнобудинковий лічильник природного газу, як до 20 січня 2018р., так і після цієї дати діяв з порушенням вимог законодавства.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що у питанні правомірності встановлення загальнобудинкового лічильника газу можна виокремити такі режими регулювання:

- до 20 січня 2018р. - за письмовою згодою споживачів відповідно до Тимчасового положення (у редакції постанови КМУ від 16 травня 2002 р. № 620) та Закону «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а також за умови укладення договору щодо зняття показань з будинкового вузла обліку та квартирних лічильників газу з власником (власниками) будинку (будинків) (квартир), експлуатаційною організацією, балансоутримувачем будинку (будинків) тощо;

- з 20 січня 2018р. - загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку відповідно до чинної редакції Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Також можна погодитись з рішенням суду в частині задоволення вимог про зобов`язання встановити індивідуальні газові лічильники в квартирах позивачів та проведення перерахунку об`єму спожитого природного газу по особовим рахункам побутових споживачів.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Типового договору цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору однакові для всіх споживачів України.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

У пункті 1.4 Типового договору вказано, що термін, що використовується в цьому договорі, має таке значення: «споживач» - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про ринок природного газу» та Кодексі ГРС.

Права та обов`язки споживачів чітко визначені Типовим договором, а саме розділом IV «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», розділом V «Права та обов`язки споживача» та розділом VІ «Права і обов`язки постачальника».

Згідно з пунктом 2.1 цього Типового договору відповідач взяв на себе зобов`язання постачати природний газ споживачам в необхідних об`ємах (обсягах), а вони взяли на себе зобов`язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У ч.1 ст.626 ЦК встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 28 грудня 2011р. № 150 «Про встановлення тарифу на транспортування природного газу та про встановлення тарифу на послуги з розподілу природного газу» (з 2011 року по 31 травня 2017 року) до структури тарифу було включено вартість витрат на встановлення лічильників газу населенню за кожні поставлені (розподілені) 1000 куб. м природного газу.

Згідно з додатком № 1 до вказаної постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в структурі тарифу затверджено витрати на встановлення лічильників газу населенню за поставлені 1000 куб. м природного газу, які становили 6,96 грн, а згідно з додатком № 1 до постанови від 27 вересня 2016 року № 1625 у структурі тарифу витрати на встановлення індивідуальних лічильників газу населенню за розподілені 1000 куб. м становлять 25,20 грн.

Оскільки позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, то суд першої інстанції зробив правильний висновок, що відповідач зобов`язаний надавати послуги, які оплачені позивачами, та відповідно до ч.1 ст.6 «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується тільки для приготування їжі.

Відмова відповідача встановити індивідуальні лічильники позивачам суперечить вимогам законодавства, порушує права позивачів. З урахуванням вимог ст.5 Закону «Про захист прав споживачів», ст.2 Закону «Про житлово-комунальні послуги» волевиявлення позивачів на встановлення індивідуальних лічильників газу не може бути порушеним.

Положеннями Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено систему стимулів та гарантій запровадження повного комерційного (приладового) обліку та здійснення контролю за використанням ресурсів природного газу.

З прийняттям цього Закону внесено зміни до Закону від 08 липня 2010р. № 2467-VI «Про засади функціонування ринку природного газу» (який втратив чинність 01 жовтня 2015 року з прийняттям Закону «Про ринок природного газу»), відповідно до яких відпуск природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. При цьому населення у разі відсутності приладів обліку природного газу споживає газ за нормами, встановленими законодавством, до строків, передбачених у ч.1 ст.2 Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Однак як норми Закону «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», так і норми Закону «Про ринок природного газу» не ставлять у залежність визначення обсягу споживання населенням природного газу від наявності чи відсутності загальнобудинкового лічильника газу.

Закон від 21 грудня 2017р. № 2260-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо порядку встановлення лічильників споживачам природного газу» змінив строк постачання природного газу, яке здійснюється за умови його комерційного обліку в частині населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі, - з 1 січня 2021 року. Ці зміни набули чинності 20 січня 2018 року.

Отже, з 1 січня 2018р. почало діяти правило про облік до моменту встановлення лічильників газу за нормами споживання, визначеними Кабінетом Міністрів України. Це положення не пов`язується з наявністю загальнобудинкового лічильника газу.

Таким чином, законодавчими актами передбачено лише два механізми обчислення обсягу спожитого газу:

- за даними лічильників газу;

- за встановленими Кабінетом Міністрів України нормами споживання.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об`єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Тому для застосування такої санкції, як визначення фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням, має бути встановлений факт відмови споживача, який не забезпечений лічильником природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим), від його встановлення за рахунок оператора ГРМ.

Таким чином, у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у частині першій ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу (до 01 січня 2021р.) на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, визначеними Кабінетом Міністрів України.

Посилання в апеляційній скарзі щодо спливу позовної давності не можна визнати обґрунтованими, так як встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу є триваючим правопорушенням (тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом), а тому останні можуть пред`явити позов на захист прав у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення.

Рішення суду в частині позовних вимог щодо яких постановлено про відмову в їх задоволенні не є предметом перевірки на його законність і обґрунтованість в апеляційному порядку відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 березня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 24 травня 2023р.

Головуючий: Судді: