РІШЕННЯ

Іменем України

04.05.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря: Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 03 липня 2012 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 278.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 липня 2012 року зареєстровано шлюб з відповідачем. В шлюбі в них народилося двоє синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує на те, що стосунки з відповідачем почали поступово погіршуватися з 2017 року, при цьому вона, позивачка, не веде спільний побут з відповідачем близько року та проживає окремо. У них, сторін, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Зазначає, що подружжя втратило почуття кохання та поваги один до одного, що призвело до неможливості підтримувати стосунки та вести спільне господарство. Такий стан речей згубно впливає на її, позивачки, емоційний стан, так і на стан їхніх спільних дітей. Зазначає, що подальше збереження шлюбу між нею, позивачкою, та відповідачем, є недоцільним та неможливим. Також недоцільним є вжиття судом заходів, спрямованих на примирення подружжя з огляду на неможливість продовження їхнього з відповідачем спільного життя та різні погляди на сімейні цінності та подружні обов"язки. Зазначає, що шлюб між нею, позивачкою, та відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її, позивачки, інтересам, у зв"язку з чим наполягає на розірванні шлюбу.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить надати сторонам строк на примирення. Звертає увагу суду на те, що має твердий намір зберегти сім"ю та подружні стосунки з позивачкою, та зобов"язується вчинити усі залежні від нього дії. Необхідність збереження шлюбу також полягає в тому, щоб забезпечити стабільний та гармонійний розвиток спільних дітей у повноцінній сім"ї. Відтак, вважає, що їм з позивачкою слід надлати строк для примирення з метою визначення подальшої перспективи існування шлюбу та його збереження.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, зазначила, що протягом п"яти років сторони мають складні стосунки, в них було багато можливостей зберегти сім"ю, однак бажаного результату спроби врятувати сім"ю не принесли, наполягає на розірванні шлюбу, строк на примирення просить не давати.

В судовому засіданні відповідач частково визнав обставини, викладені в позовній заяві, не заперечив, що в подружжя виникали проблеми, зокрема, по причині вживання ним алкогольних напоїв, підвердив, що дружина неодноразово намагалася зберегти сім"ю, просить надати строк для примирення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 03 липня 2012 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №278 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

В шлюбі у сторін народилося двоє синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин.

Будь - яких доказів, які б спростовували позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, відповідачем суду не надані.

Статтею 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3,4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України і роз`яснень п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім`я носить формальний характер.

У відповідності до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем відзиву та доказів на спростування позовних вимог суду не надано та підтримано позов, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвища.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

На підставі наведеного, керуючись статями 3,10,12, 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 352, 354 ЦПК України, статями 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 який зареєстровано 03 липня 2012 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 278, свідоцтво серії НОМЕР_1 від 03 липня 2012 року, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище " ОСОБА_6 ".

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 ,( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 1017 (одна тисяча сімнадцять) грн.. 40 коп.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Повний текст складено та проголошено 15 травня 2023 року об 08 год. 45 хв.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, що ухвалив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 ,( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 );

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , ( зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя В. Кузь