П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року місто Київ

справа № 752/29586/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/9464/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 15 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Машкевич К.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовано тим, що 29 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», був укладений кредитний договір №91408665, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3475 грн., строком на 367 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

20 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.було вчинено виконавчий напис №22591 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №91408665 від 29 серпня 2011 року з період з 14 жовтня 2018 року по 12 січня 2019 року в сумі 14278,12 грн, та 1100 грн. за вчинення виконавчого напису.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 , зазначив, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від банку та від позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його можливого погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Крім того, нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі неналежно посвідченого кредитного договору.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2022 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ "Банк Форвард", треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Павелків Т.Л., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 серпня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 22591, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості в сумі 15379,12 грн.

Стягнуто з АТ "Банк Форвард" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн. та 454,00 грн.

Не погоджуючись зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В апеляційній скарзі посилається на те, що банк надав нотаріусу не лише розрахунок заборгованості за кредитним договором, а і виписки по рахунку, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що доводили безспірність вимог відповідача. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені законодавством та ти що, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, а також не зобов`язаний повідомляти боржника про стан заборгованості за кредитним договором. Звертає увагу суду, що вчиняючи напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які вичерпно викладені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів листів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 1999 року №1172 та за наявності всіх умов, які передбачені Законом України «Про нотаріат» тощо. Зауважує, що суд першої інстанції мав встановити факти, відповідно до ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат». Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що сума боргу є спірною та відсутності безспірності відносин сторін щодо виконання зобов`язання, а також не надав доказів того, що на час вчинення виконавчого напису його заборгованість за кредитним договором була відсутня або була в іншому розмірі ніж зазначено у виконавчому листі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.90-92), причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 серпня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» був укладений кредитний договір №91408665, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3475 грн., строком 367 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.9).

Строк користування кредитом сплив 28 серпня 2012 року. З 29 серпня 2012 року банк мав дізнатися про своє порушене право та в межах трирічного строку звернутись до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса, а саме до 29 серпня 2015 року.

Виконавчий напис, яким пропонується звернути стягнення на ОСОБА_1 , вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис №22591 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором №91408665 від 29 серпня 2011 року з період з 14 жовтня 2018 року по 12 січня 2019 року в сумі 14278,12 грн, та 1100 грн. за вчинення виконавчого напису (а.с.8).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що враховуючи, що після закінчення строку кредитування АТ «Банк Форвард» позбавлений можливості стягувати з позивача заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, тому не можна вважати безспірною заборгованість, зазначену у виконавчому написі нотаріуса. А також суд першої інстанції, зазначав, що в матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини стали ще однією підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або в іншім способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.8 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 підтвердила висновок, викладений у постанові від 2 липня 2019 року у справі №916/3006/17, що норми ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на час вчинення спірних виконавчих написів) слід застосовувати разом з нормами ч.2 ст.88 цього Закону та статті 257 ЦК України, які передбачають трирічний строк від дня виникнення права вимоги, в межах якого вчиняється виконавчий напис.

Встановивши, що строк повернення кредитних коштів закінчився 28 серпня 2012 року, а виконавчий напис вчинений 20 серпня 2021 року, тобто вчинений поза межами трирічного строку з дня виникнення у кредитора права вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису ( ст.88 Закону України «Про нотаріат»)

З виконавчого напису слідує, що кредитором нарахована заборгованість за процентами за період з 14 жовтня 2018 року по 12 січня 2019 року, тобто поза межами строку дії договору.

Оскільки проценти нараховані поза межами строку дії договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в такому випадку відсутні підстави вважати заборгованість по кредитному договору у розмірі 14279,12 грн. безспірною.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 висловила наступну правову позицію.

Кредитний договір, який не було нотаріально посвідчено, з 22 лютого 2017 року не може відноситися до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів у розумінні положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Тобто, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим (укладений в простій письмовій формі), не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений у простій письмовій формі, тобто нотаріально не посвідчений.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що під час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 зазначено, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга не містить обґрунтувань незаконності рішення суду в частині вирішення позову, а лише містить посилання на норми матеріального права та їх аналіз, які регулюють дані правовідносини.

Оскільки виконавчий напис всупереч вимогам діючого законодавства вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчений, що є самостійною підставою для визнання даного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не заслуговують на увагу судової колегії доводи скаржника про відсутність в матеріалах справи доказів, які підтверджують, що заборгованість є спірною..

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов підлягає задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус