Справа № 758/3604/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року суддя Подільського районного суду м.Києва Скрипник О. Г. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київськго міського нотаріального округу Тоцька Ольга Володимирівна про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в особі представника адвоката Бережної Я.С. звернулась до Подільського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить: 1)встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 1993 року по 24 квітня 2007 року проживали окремо у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин; 2) визнати, що квартира АДРЕСА_1 , гаражний бокс № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 у підземно-надземному паркінгу № НОМЕР_2, земельна ділянка площею 0.100 га, яка знаходиться за алресою: АДРЕСА_3 , є особистою приватною власністю померлого ОСОБА_3 ..

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд вважає, що вищевказаний позов слід передати за підсудністю за таких підстав.

Позивач звернувся за підсудністю до Подільського районного суду м.Києва як суду за зареєстрованим місцем знаходження відповідачки - юридичної особи (ст.27 ч.2 ЦПК України, якою встановлені правила загальної територіальної підсудності).

Між тим, як вбачається з матеріалів позову, предметом позову є визнання приватною власністю нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , гаражного боксу № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 у підземно-надземному паркінгу № НОМЕР_2, що територіально знаходиться у Оболонському районі м. Києва, земельна ділянка площею 0.100 га, яка знаходиться за аресою: АДРЕСА_3 .

Пунктом 42 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3 судам дано роз`яснення, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно

Отже, вказаний спір між сторонами є спором щодо нерухомого майна, оскільки пов`язаний та стосується прав позивача на вищевказане нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позову, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, виходячи з предмету позову, даний позов підлягає розгляду судом за правилом виключної підсудності (за місцезнаходженням майна) - Подільський районним судом м.Києва.

А відтак, вищевказаний позов є не підсудним Подільському районному суду м.Києва, а є підсудним Оболонському районному суду м.Києва, як суду за місцем знаходження нерухомого майна.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення апеляційним судом з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України, яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що матеріали позову (оскільки провадження у справі ще не відкрито) слід передати разом з заявою про забезпечення позову для розгляду до належного суду - Оболонського районного суду м.Києва.

На підставі наведеного вище, керуючись ч.1 ст. 30, п.1 ч.1 ст. 31, ч.9 ст.187, ст. 258-260, 261 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київськго міського нотаріального округу Тоцька Ольга Володимирівна про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання майна особистою приватною власністю разом з заявою про забезпечення позову передати на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва (вулиця Маршала Тимошенка, 2Є, Київ, 04212) за підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

СуддяО. Г. Скрипник