Ухвала

18 травня 2023 року

м. Київ

справа № 293/663/22

провадження № 61-7038ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом у якому просила розірвати шлюб з відповідачем; дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати спільно з нею; стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 10 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2022 року роз`єднано позовні вимоги, позовну вимогу про стягнення аліментів виділено у самостійне провадження.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2023 року, позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 10 000,00 грн щомісячно, починаючи з 13 травня 2022 року і до повноліття дитини.

08 травня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить оскаржені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 201,00 грн щомісячно, починаючи з 13 травня 2022 року і до повноліття дитини. Окрім того, зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Вважає, що відсутність єдиної правозастосовчої практики з питання чіткого визначення способу стягнення аліментів у разі якщо платник офіційно працевлаштований та якщо немає постійного доходу створює таку неоднозначну ситуацію, коли суди стягують аліменти у твердій грошовій сумі при наявності постійного доходу у платника, як в цій справі, і навпаки, у частині від доходу за відсутності постійного офіційного доходу.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом спору у цій справі є стягнення аліментів на утримання дитини, а тому справа є малозначною.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями і, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 07 вересня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат