Єдиний унікальний номер судової справи: 484/859/23
Номер провадження: 22-ц/812/571/23 Суддя - доповідач апеляційного суду Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Темнікової В.І., Тищук Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Власенком Сергієм Олександровичем

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Мельничук О.В. у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2023 року провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів зупинено до закінчення перебування відповідача у складі Збройних Сил України.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, адвокат Власенко С.О. діючи в інтересах ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду від 13 квітня 2023 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд постановляючи оскаржувану ухвалу не врахував, що сама по собі наявність обставини визначеної п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України не є безумовною та підлягає застосовуванню у разі висновку суду, що це призводить до неможливості виконати судом положення статті 2 ЦПК України. Зазначає, що у даному випадку наявність зловживання відповідачем його процесуальними правами у ході судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала в повній мірі відповідає.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першої статті 251 ЦПК України.

Пунктом 2 частини 1 першої вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У даній справі встановлено, що до суду першої інстанції від ОСОБА_2 який є відповідачем у справі та інтереси якого представляє адвокат Шалару О.І., надійшло клопотання про зупинення провадження, яке мотивовано, зокрема, тим, що ОСОБА_2 з 25 лютого 2022 року проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 та приймає безпосередню участь у бойових діях.

На підтвердження проходження військової служби надано довідку № 343 від 04 вересня 2022 року, підписаної командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 , що ОСОБА_2 є солдатом, який проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 та приймає безпосередню участь у бойових діях з 25 лютого 2022 року на виконання Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (а.с.37)

Крім того, відповідно до запису у військовому квитку серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 25 лютого 2022 року зараховано до військової частини згідно наказу №19 (а.с. 33-34).

Установивши, що ОСОБА_2 перебуває у складі військової частини Збройних Сил України, що залучена та бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом того факту, що зупинення провадження спричиняє істотні порушення прав позивачки не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність передбачених законом підстав для зупинення провадження.

Відхиляючи дані доводи апеляційний суд звертає увагу позивачки, що ст. 251 ЦПК України містить пряму вказівку про обов`язок суду зупинити провадження у такому випадку.

До того ж, будь - яких доказів на спростування викладених обставин у зазначеному клопотанні та доданих до нього документів суду не надано.

Разом із тим, у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації), учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Власенком Сергієм Олександровичем - залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання її повного тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Крамаренко

Судді В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 24 травня 2023 року.