Постанова

Іменем України

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 629/2204/21

провадження № 61-98 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2021 року у складі судді Ткаченка О. А. та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2022 рокуу складі колегії суддів: Лобова О. А., Дорош А. І., Триголова В. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської областіпро зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 був її батьком та проживав разом з нею до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя її батько, як ветеран війни, мав право на виплати, гарантовані законом, проте у березні 2004 року ІНФОРМАЦІЯ_15 незаконно відкликав пенсійний лист ОСОБА_2 з Лозівського відділення Державного ощадного банку України, оскільки прийняв рішення про припинення виплати пенсії, що підтверджується висновком ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13 липня 2009 року № ФХ-103248.

При ознайомленні з пенсійною справою № ФХ-103248 ОСОБА_2 нею було виявлено відсутність її заяви від 07 жовтня 2016 року про виплату недоотриманих сум пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

Вказаними протиправними діями відповідачів порушено її права, як дочки ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд:

- визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною та поновити цей строк;

- скасувати висновок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13 липня 2009 року про припинення виплати пенсії за вислугу років по пенсійній справі № ФХ-103248 ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області помістити у пенсійну справу № ФХ-103248 ОСОБА_2 її заяву від 07 жовтня 2016 року, зареєстровану у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області 11 жовтня 2016 року, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , довідку про склад сім`ї;

- зобов`язати поновити пенсійну справу № ФХ-103248 ОСОБА_2 з березня 2004 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_15: зробити всі перерахунки пенсій ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2004 року по 01 січня 2007 року, сплатити їй недоотримані ОСОБА_2 суми пенсій у зв`язку з його смертю за період з 01 квітня 2004 року по 01 січня 2007 року, передати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області всі необхідні довідки для подальшого перерахунку пенсій ОСОБА_2 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії інвалідам війни та учасникам бойових дій» та інших постанов і нормативних документів за період з 01 квітня 2004 року по 01 квітня 2015 року, передати до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області списки для виплати одноразової щорічної грошової допомоги до Дня Перемоги відносно ОСОБА_2 для отримання нею цих сум за період з 2004 року по 2014 рік включно.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області: зробити всі перерахунки пенсій ОСОБА_2 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії інвалідам війни та учасникам бойових дій» та інших постанов і нормативних документів за період з 01 січня 2007 року по 01 квітня 2015 року, сплатити їй недоотримані ОСОБА_2 суми пенсій з усіма перерахунками у зв`язку з його смертю за період з 01 січня 2007 року по 01 квітня 2015 року;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області сплатити їй недоотримані ОСОБА_2 суми одноразових щорічних грошових допомог до Дня Перемоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у зв`язку з його смертю за період з 2004 року по 2014 рік включно;

- зобов`язати Головне управління державної Казначейської служби України Харківської області відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» списати кошти з рахунків відповідачів, недоотримані суми пенсій та допомог у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 , а списані суми коштів з рахунків вищевказаних державних органів сплатити їй за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою не підтверджено факт проживання з батьком - ОСОБА_2 на час його смерті.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року у справі 2-241/01/2025 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено, рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2001 року скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про анулювання актового запису про смерть її батька - ОСОБА_2 від 13 квітня 2000 року № 313, вчиненого Смілянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану у Черкаській області.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2013 року у справі № 2-241/01/2025 (провадження № К/800/3159/13) касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року залишено без змін, та встановлено факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Сміла Черкаської області, вчиненого на підставі актового запису про смерть № 313 відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області відповідно до вимог КпШС України та Порядку реєстрації актів громадянського стану в Україні.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2014 року у справі № 629/4373/13-ц, що набрало законної сили, заяву ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним запис про смерть батька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у лікарському свідоцтві від 13 квітня 2000 року № 77, виданому комунальним закладом «Черкаська обласна психіатрична лікарня №1».

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2014 року у справі № 629/2362/14-ц, що набрало законної сили, заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт недійсності актового запису про смерть від 13 квітня 2000 року № 313, вчиненого Смілянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану у Черкаській області відносно ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції взяв до уваги ухвалу Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2013 року у справі № 2-241/01/2025 (провадження № К/800/3159/13), якою встановлено факт смерті батька позивача - ОСОБА_2 .

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2014 року у справі № 629/4373/13-ц та рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2014 року у справі № 629/2362/14-ц районним судом не бралися до уваги, оскільки вони суперечать ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2013 року у справі № 2-241/01/2025 (провадження № К/800/3159/13). Крім того, до участі у справах № 629/4373/13-ц, 629/2362/14-ц не було залучено заінтересовану особу - ІНФОРМАЦІЯ_6 , який на час виникнення спірних правовідносин здійснював облік та виплату пенсії батькові позивачки.

Позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, тобто судом першої інстанції була встановлена відсутність порушеного права або оспорюваного законом інтересу позивачки, оскільки фактично виник спір про право, предметом якого є її майнова вимога про визнання за нею права власності на майно - грошові кошти ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Сміла Черкаської області, що підтверджується актовим записом про смерть № 313 відділу реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області. Отже, спір має приватноправовий характер, у зв`язку з чим суд першої інстанції не застосував до цих правовідносин строк позовної давності, а відмовив у позові з підстав його необґрунтованості.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2021 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що нарахування і виплата пенсії ОСОБА_2 були припинені 01 квітня 2004 року, оскільки ні ОСОБА_2 , ні уповноважена ним особа не отримували призначену пенсію протягом шести місяців підряд. Факт неотримання пенсії протягом шести місяців підряд, що передували рішенню про припинення нарахування і виплати пенсії ОСОБА_2 позивачкою не спростований, а отже, рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02 березня 2004 року, як і висновок від 13 липня 2009 року відповідають вимогам пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідь на звернення ОСОБА_1 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 19 серпня 2009 року роз`яснило їй порядок і документи, які необхідні для поновлення виплати пенсії її батькові, проте жодних звернень до жовтня 2016 року від неї до пенсійного фонду не надходило.

Звертаючись до відповідачів з вимогою про нарахування і виплату недоотриманих батьком сум пенсій і виплат, ОСОБА_1 не довела належними і допустимими доказами того, що вона відноситься до категорії осіб, які відповідно до положень статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мають право на отримання таких виплат.

Зокрема, у справі відсутні докази про те, що ОСОБА_1 як член сім`ї проживала разом із ОСОБА_2 на день його смерті, оскільки ОСОБА_2 з 1999 року перебував у розшуку і у будь-якому випадку на час своєї смерті не проживав за місцем своєї реєстрації.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 629/2204/21 з Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

У березні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували норми матеріального права та не врахували правові висновки викладені, у тому числі у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2022 року у справі № 428/3913/20 (провадження № 61-15558 св 21), від 21 вересня 2020 року у справі № 428/2426/18 (провадження № 61-7829 св 19), від 22 вересня 2020 року у справі № 408/9430/18 (провадження № 61-18830 св 19).

Суд першої інстанції застосував норми права, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, вказані порушення апеляційним судом усунуто не було.

Таким чином, суди дійшли безпідставного висновку про відмову у задоволенні її позову.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судом установлено, що з 01 січня 1999 року батько ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебував на пенсійному обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 , йому була призначена військова пенсія за вислугу років.

З квітня 1999 року по квітень 2002 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , донька ОСОБА_2 , отримувала призначену йому військову пенсію на підставі довіреності, виданої ним на три роки.

У зв`язку із закінченням строку дії довіреності, фактичним неотриманням пенсії ОСОБА_2 , одержанням відомостей про смерть дружини ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , та відсутністю інформації про існування інших осіб, які за законом мали б право отримати пенсію у зв`язку із втратою годувальника, ІНФОРМАЦІЯ_16 02 березня 2004 року повторно прийнято рішення про відкликання пенсійного листа з Лозівського відділення Державного ощадного банку України.

Згідно з повідомленням Лозівського відділення Державного ощадного банку України № 180504 виплата пенсії ОСОБА_2 припинена з 01 квітня 2004 року.

З 01 січня 2007 року призначення і перерахування пенсій військовослужбовцям здійснює Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

13 липня 2009 року у зв`язку із передачею Пенсійному фонду України функцій з призначення і виплати пенсій, у тому числі і ветеранам війни, ІНФОРМАЦІЯ_15 затвердив висновок про припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2004 року у зв`язку з неотриманням пенсії більше ніж шість місяців.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19 серпня 2009 року № 10002 ОСОБА_1 повідомлено, що припинена пенсійна справа її батька, отримана 24 липня 2009 року, для вирішення питання про поновлення виплати пенсії необхідно звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з відповідними документами.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року у справі 2-241/01/2025 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено, рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2001 року скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про анулювання актового запису про смерть її батька - ОСОБА_2 від 13 квітня 2000 року № 313, вчиненого Смілянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану у Черкаській області. Судом установлено, що ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному закладі «Черкаська обласна психіатрична лікарня № 1» з 21 жовтня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 і ІНФОРМАЦІЯ_5 помер в лікарні. Смілянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану у Черкаській області 13 квітня 2000 року за актовим записом про смерть № 313 зареєстрована смерть ОСОБА_2 , на підставі лікарського свідоцтва про смерть від 13 квітня 2000 року № 77, виданого комунальним закладом «Черкаська обласна психіатрична лікарня №1».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2013 року у справі № 2-241/01/2025 (провадження № К/800/3159/13) касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2012 року залишено без змін. Судом установлено факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Сміла Черкаської області, підтвердженої актовим записом про смерть № 313 відділу реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2014 року у справі № 629/4373/13-ц, що набрало законної сили, заяву ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсним запис про смерть батька ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у лікарському свідоцтві від 13 квітня 2000 року № 77, виданому комунальним закладом «Черкаська обласна психіатрична лікарня №1». Судом установлено, що ОСОБА_2 , батько заявника, 20 жовтня 1999 року вийшов на прогулянку у двір та не повернувся. 27 жовтня 1999 року ОСОБА_2 був оголошений у розшук, як такий, що пропав без вісті, розшукова справа від 27 жовтня 1999 року № 8699073. У період з 21 жовтня 1999 року по 12 квітня 2000 року ОСОБА_2 перебував на лікуванні у комунальному закладі «Черкаська обласна психіатрична лікарня №1» і помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у цій лікарні. Проте відповідно до копії довідки Лозівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області від 25 лютого 2014 року № 86/3548 триває розшук ОСОБА_2 , під час проведення оперативно-розшукових заходів місцезнаходження останнього не встановлено.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2014 року у справі № 629/2362/14-ц, що набрало законної сили, заяву ОСОБА_1 задоволено, встановлено факт недійсності актового запису про смерть від 13 квітня 2000 року № 313, вчиненого Смілянським міським відділом реєстрації актів цивільного стану у Черкаській області відносно ОСОБА_2 . Судом установлено аналогічні обставини зі справою № 629/4373/13-ц та задоволено заяву ОСОБА_1 , оскільки набрало законної сили рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 квітня 2014 року у справі № 629/4373/13-ц.

Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим 27 вересня 2016 року Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_11 .

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_16 і Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області з вимогою проведення перерахунків пенсії ОСОБА_2 та виплати їй недоотриманої батьком пенсії.

15 листопада 2016 року ОСОБА_1 подала до Лозівського міськрайонного суду Харківської області адміністративний позов, в якому заявлені такі самі позовні вимоги, як у цій справі № 629/2204/21.

21 квітня 2017 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області у справі № 629/4493/16-а вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду, у зв`язку з порушенням строків звернення до суду. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2017 року у справі № 629/4493/16-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 квітня 2017 року повернуто заявнику.

16 серпня 2017 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом з аналогічними позовними вимогами, як у вищезазначеній справі № 629/4493/16-а. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 вересня 2020 року у справі № 629/2859/17-а позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_16, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано причину пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом про зобов`язання вчинити певні дії поважною та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Визнано причину пропуску строку звернення до ІНФОРМАЦІЯ_16, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області з вимогами про виплату недоодержаних сум пенсії та грошових допомог у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 поважною і поновлено ОСОБА_1 строк звернення з вимогами про виплату недоотриманих сум пенсій та допомог у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Скасовано висновок відділу фінансового та соціального забезпечення від 13 липня 2009 року, яким з 01 квітня 2004 року припинено виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області помістити у пенсійну справу № ФХ-103248 ОСОБА_2 заяву ОСОБА_1 від 07 жовтня 2016 року, зареєстровану у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області 11 жовтня 2016 року, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , довідку про склад сім`ї.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_16 щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , недоотриманої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , суми пенсій у зв`язку з його смертю за період з 01 квітня 2004 року по 01 січня 2007 року.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_15 зробити усі перерахунки пенсій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за період з 01 квітня 2004 року по 01 січня 2007 року, та сплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , недоотримані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , суми пенсій у зв`язку з його смертю за період з 01 квітня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_15 передати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області всі необхідні довідки для подальшого перерахунку пенсій ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2004 року по 01 квітня 2015 року.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у перерахунку пенсій ОСОБА_2 за період з 01 січня 2007 року по 01 квітня 2015 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зробити усі перерахунки пенсій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 за період з 01 січня 2007 року по 01 квітня 2015 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , недоотриманих ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сум пенсій з усіма перерахунками у зв`язку з його смертю за період з 01 січня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_14 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Судові витрати віднесено на рахунок держави.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі № 629/2859/17 апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_2 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено частково. Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 вересня 2020 року скасовано. Провадження у справі № 629/2859/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ІНФОРМАЦІЯ_2 про зобов`язання вчинити певні дії закрито. Роз`яснено сторонам, що вирішення спору відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства. Судове рішення мотивовано тим, що виник спір про право, предметом якого є майнова вимога позивачки, а саме визнати за нею право власності на майно - грошові кошти, тобто спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 та частина перша статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з положеннями статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У статті 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Ураховуючи викладене, суди, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність доказів на підтвердження того, що позивачка, як член сім`ї проживала разом із ОСОБА_2 , на день його смерті, оскільки останній з 1999 року перебував у розшуку, тобто на час своєї смерті не проживав за місцем своєї реєстрації.

Отже, Верховний Суд погоджується з висновком судів про те, що ОСОБА_1 , звертаючись до відповідачів з вимогою про нарахування і виплату недоотриманих батьком сум пенсій і виплат, належними та допустимими доказами не довела, що вона відноситься до категорії осіб, які відповідно до положень статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мають право на отримання таких виплат. Вказані висновки судів спростовують доводи касаційної скарги у відповідній частині.

Суди дійшли вірного висновку про те, що нарахування і виплата пенсії батькові позивачки - ОСОБА_2 були припинені 01 квітня 2004 року, оскільки ні він, ні уповноважена ним особа не отримували призначену пенсію протягом шести місяців, що не спростовано ОСОБА_1 , тому рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02 березня 2004 року та висновок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13 липня 2009 року відповідають положенням пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19 серпня 2009 року на звернення позивачки було роз`яснено порядок і документи, які необхідні для поновлення виплати пенсії її батькові, проте нею таких звернень до жовтня 2016 року подано не було.

Посилання касаційної скарги на відповідні постанови Верховного Суду є безпідставними, оскільки у цій справі наявні інші фактичні обставини.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 вересня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник