Провадження № 2/712/996/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - П`ятун Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковтун А.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами укладений договір позики №8, за яким відповідно до розписки від 23.12.2021 відповідач отримав у позивача 70 000 грн. Строк повернення позики визначався до 31.12.2021 року. Станом на дату звернення до суду з позовом, борг не погашений, на постійні вимоги позивача, відповідач не реагує.

Пунктом 7 договору №8 визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики позикодавцеві вчасно, він зобов`язується сплачувати проценти від суми не повернутої позики, а саме сорок п`ять процентів у день до дня повернення позики.

Пунктом 8 договору №8 визначено, що крім сплати відсотків позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пені в розмірі двадцять п`ять процентів в день від суми простроченого зобов`язання.

Зазначив, що договором передбачено, що у разі не повернення відповідачем суми позики у передбачений договором строк, передбачається сплата процентів від суми не повернутої позики у розмірі 45% до дня повернення позики та пеню у розмірі 25% в день від суми простроченої позики.

Відтак, починаючи з 01.01.2022 року, позивач має право на одержання від відповідача: процентів за користування позикою у розмірі 31 500 грн. в день (70 000грн.х45%); пені за прострочення зобов`язання в розмірі 17 500 грн. в день. (70 000грн.х25%).

За період з 01.01.2022 року позивачем нараховано процентів відповідно до п.7 договору в розмірі 31500 грн. х10 днів =315 000 грн., та пеня 17500 грн.х10=175 000 грн., всього на суму 490 000 гривень, яку просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів залишено без руху, у зв`язку з тим, що до звернення до суду з даним позовом позивач звернувся до цього ж суду з аналогічними вимогами, (справа №712/6095/22), провадження в справі відкрите, призначено судове засідання.

Представником позивача -адвокатом Ковтун А.В. на виконання ухвали від 19.01.2023 року скерована заява від 19.01.2023 року, в якій він пояснив, що справа №712/6095/22 стосується стягнення основного боргу за тим самим договором позики №8, за яким відповідно до розписки від 23.12.2021 відповідач отримав у позивача 70 000 грн. Тобто у справі №712/6095/22 позивачем ставиться питання про стягнення основної суми боргу в розмірі 70 000 грн. та інфляційних в розмірі 12 762,71 грн., отже вимоги за даними судовими справами не є тотожними, просив відкрити провадження в справі.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.01.2023 року, відкрите провадження в справі. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 25.01.2023 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

08.03.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача - адвоката Попової І.П. Зі змісту відзиву вбачається, що сторона відповідача оспорює правочин - договір позики від 23.12.2021 року, за яким відповідач отримав 70 000 грн. та відповідно не визнають суми нараховані за невиконання грошового зобов`язання, які є предметом розгляду в даній справі.

Разом із відзивом до суду надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису та рукописного тексту, вчиненого на тексті розписки та договору позики від 23.12.2021 року та виклик свідків, які б могли підтвердити обставини відносин, які склались між сторонами.

Представником позивача - адвокатом Ковтун А.В. до суду скерована відповідь на відзив, в якому він наполягає на тому, що правочин між сторонами укладався, тому позов підлягає до задоволення.

Представником відповідача - адвокатом Поповою І.П. скеровано заперечення на відповідь на відзив, в якій вона вказує на те, що договір позики не укладався, кошти відповідачу не передавалися.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.04.2023 року у задоволенні клопотання сторони відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису та рукописного тексту, вчиненого на тексті розписки та договору позики від 23.12.2021 року та виклик свідків, оскільки вказані обставини підлягають встановленню при розгляді питання про передачу основної суми в розмірі 70 000 гривень за договором позики від 23.12.2021 року, що не є предметом позову в даній справі. В даній справі про стягнення сум, які носят компенсаційний характер, необхідно встановити факт прострочення боржника.

За клопотанням представника відповідача - адвоката Попової І.П. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.03.2023, суд призначив справу до розгляду з викликом сторін, судовий розгляд призначено на 13.04.2023 року на 10.30.

В судове засідання 13.04.2023 сторони не з`явилися.

Представник відповідача - адвокат Попова І.П. скерувала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням в іншому судовому засіданні.

Водночас, судом при відкритті провадження явка сторін не визнана обов`язковою. Всі заяви по суті справи, передбачені ст.ст.178-180 ЦПК України сторонами вчинено, тому суд вважає достатнім наданих матеріалів для вирішення справи по суті.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч.2 ст. 509 ЦК).

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 1050 ЦК України визначає наслідки порушення договору позичальником. Зокрема, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК Кодексу.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що визначено ст. 610 ЦК України. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України).

Як вбачається з реєстру судових рішень та зазначається сторонами в заявах по суті справи в провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває справа №712/6095/22 про стягнення боргу.

Заочним Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.02.2023 року по вказаній справі №712/6095/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 82 762,71 грн. на підставі договору позики, копія якої долучено до матеріалів справи.

В подальшому, Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.03.2023 року вказане заочне рішення скасовано за заявою представника відповідача, справу призначено до судового розгляду. Відповідно до позиції сторони відповідача ОСОБА_2 , ним не визнається отримання коштів за договором позики №8 від 23.12.2021 в розмірі 70 000 гривень.

Суд звертає увагу сторін, що позивачем в даній справі №712/10827/22 ставиться питання про стягнення процентів, нарахованих у випадку не повернення відповідачем суми позики у передбачений договором строк, у розмірі 45% до дня повернення позики та пеню у розмірі 25% в день від суми простроченої позики, на загальну суму 490 000 гривень (за період з 01.01.2022 року позивачем нараховано процентів відповідно до п.7 договору в розмірі 31500 грн. х10 днів =315 000 грн., та пеня 17500 грн.х10=175 000 грн.).

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 викладена правова позиція, згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини 2 статті 1050 ЦК України.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тобто позивач звернувся з даним позовом про стягнення сум, які носять компенсаторний характер, а право на їх стягнення з`являється у кредитора після прострочення боржника (ст.625 ЦК України), тобто у разі неправомірного користування боржником грошовими коштами кредитора. Саме факт прострочення боржника необхідно встановити у даній справі.

Натомість, встановлення факту передачі грошових коштів є предметом розгляду іншої справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення основного боргу в розмірі 70 000 грн. та інфляційних, про що також вказував представник позивача в поясненнях на виконання Ухвали суду від 19.01.2023 року.

За таких обставин, суд вважає передчасним звернення до суду з цим позовом про стягнення процентів та пені за порушення виконання грошових зобов`язань(всього у розмірі 490 000 грн.), так як в даній справі не підлягають встановленню обставини, які не є предметом позовних вимог (стягнення суми основного боргу на підставі договору позики від 23.12.2021 в розмірі 70 000 грн.).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог, оскільки останні не доведені належними та допустимими доказами, а тому жодних підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 551, 610, 625, 627, 1050 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 14.04.2023.

Головуючий Т.Є. Троян