УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Денисенко Тетяни Миколаївни про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «АСК «ІНГО Україна», про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «АСК «ІНГО Україна», про відшкодування шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 серпня 2020 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Жовноватюк В. С.

Розпорядженням Виконуючого обов`язки керівника апарату Петухової А. О. від 05 лютого 2021 року № 283 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/17468/20, провадження № 2/760/2283/21 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Жовноватюк В. С. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами.

На підставі вищевикладеного та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року вказану цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та в порядку статті 178 ЦПК України встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову.

19 січня 2022 року ухвалою суду змінено порядок розгляду вищевказаної справи та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Крім того, 21 липня 2022 року, представником відповідача було подано до суду клопотання про закриття провадження у вищезазначеній справі. Мотивуючи клопотання, представник відповідача ОСОБА_3 , зазначила, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову є відшкодування шкоди, завданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 працівником суб`єкта господарювання - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з використанням джерела підвищеної небезпеки - вантажного автомобіля, власником якого є зазначена вище фізична особа-підприємець. Таким чином, спірні правовідносини виникли між суб`єктами господарювання, під час та у зв`язку із здійсненням ними господарської діяльності, тому вони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, та їх слід розглядати в порядку господарського судочинства, у зв`язку з чим просила закрити провадження.

Учасники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши клопотання про закриття провадження у справі та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України, у якій передбачено, що право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус ФОП сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Відповідно до частини другої статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки - суб`єкта господарювання. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 916/1261/18.

Так, судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані як фізичні особи-підприємці з 15 грудня 1999 року та 01 серпня 2008 року відповідно. Відомостей про припинення їх підприємницької діяльності станом на дату звернення з позовом немає.

Одним із видів діяльності ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 є вантажний автомобільний транспорт.

Предметом позову є відшкодування шкоди, завданої вантажним вагам, що належать позивачу як фізичній особі-підприємцю, внаслідок ДТП за участю автомобіля DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить відповідачу ФОП ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який перебував у трудових відносинах з відповідачем, що встановлено постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2018 року.

З огляду на викладене, вимога позивача про відшкодування шкоди, стосується збитків, завданих йому як ФОП, а не як фізичній особі. Водночас, зазначені збитки були спричинені працівником суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 з використанням вантажного автомобіля, власником якого також є зазначена ФОП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спір у цій справі за суб`єктним складом учасників та характером правовідносин підлягає вирішенню в господарських судах, оскільки виник між суб`єктами господарювання, під час та у зв`язку із здійсненням ними господарської діяльності.

Пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На виконання зазначених вимог, суд роз`яснює позивачу право на звернення з цими вимогами до відповідного господарського суду, оскільки їх розгляд віднесено до юрисдикції господарських судів.

Керуючись статтею 20 ГПК України, статтями 19, 255, 256, 260, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Денисенко Тетяни Миеолаївни про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «АСК «ІНГО Україна», про відшкодування шкоди задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «АСК «ІНГО Україна», про відшкодування шкоди закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна