ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/365/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Шевчук Г. М., Храпак Н. М.,

з участю секретаря - Дідух М.Є.

представника АТ Державний ощадний банк України - Поперецького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №607/19854/20 за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, постановленого суддею Ромазаном В.В., -

ВСТАНОВИв: ПАТ «Державний Ощадний банк України» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину. Просить стягнути в його користь матеріальну шкоду завдану внаслідок злочину у розмірі 2340 доларів США. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 , працюючи на посаді завідувача сектору супроводження вкладних (депозитних) операцій фізичних осіб відділу Бек-офісу філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк», протягом 2011-2017 років, шляхом зловживання службовим становищем, з метою привласнення грошових коштів, здійснювала перекази із рахунків (вкладних рахунків) клієнтів Банку на свій поточний рахунок. ОСОБА_2 на підставі наданих прав доступу до виконання операцій автоматизованої банківської системи «Барс Millenium» особисто ініціювала та проводила перекази коштів клієнтів з їх вкладних рахунків на свої поточні рахунки. При відсутності виконавців, які накладали другу візу, ОСОБА_2 заходила в АБС «Барс Millenium» під їх обліковими записами з використанням їх паролів, засобів крипто захисту накладала другу контрольну візу. Надалі ОСОБА_2 отримувала кошти із своїх відкритих поточних рахунків. ОСОБА_2 проводила зміни параметрів налаштування рахунків, а саме при настанні терміну сплати відсотків чи депозиту вибраного власника. Кошти спрямовувала на відкритий рахунок ОСОБА_3 (матері ОСОБА_2 ) чи на свій особистий, а не фактичному власнику рахунку. Тобто кошти при настанні терміну сплати автоматично зараховувались на рахунок ОСОБА_3 (матері ОСОБА_2 ) чи її особистий.

З метою виявлення можливих, аналогічних зловживань ОСОБА_2 за весь період роботи в банку, відділом ревізії та контролю філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» проведено позапланову, документальну ревізію по всіх вкладних рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 та її родичів. Внаслідок проведеної ревізії було встановлено, що ОСОБА_2 здійснювала аналогічні, безпідставні операції по привласненню депозитних коштів клієнтів банку і в минулих роках. ОСОБА_2 не виконувались та грубо порушувались вимоги нормативних документів АТ «Ощадбанк», що призвело до створення передумов здійснити дії направлені на привласнення коштів і проведення сумнівних операцій з переказу коштів з рахунків 59 клієнтів банку на загальну суму 251 910,45 грн. та 2925 доларів США, провівши при цьому 193 банківських операції протягом 2011-2017 років, зокрема і щодо клієнта банку ОСОБА_4 на суму 2340 доларів США. За фактом привласнення депозитних коштів клієнтів Банку, в тому числі вкладу ОСОБА_4 , шляхом зловживання службовим становищем АТ «Ощадбанк» було проведено службове розслідування, за результатами якого філія Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось в січні 2018 року із заявою про вчинення злочину.

11.01.2018 року Тернопільським відділом поліції ГУНП в Тернопільській області внесено до ЄРДР кримінальне провадження №0000093, відкрите за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.362 КК України, несанкціоновані дії з інформацією, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігання на носіях такої інформації, вчинені повторно ОСОБА_2 ..

21.01.2019 року органом досудового розслідування ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.191, ч.1, ч.2 ст.200, ч.1, ч.3 ст.362 КК України. Позивач зазначив, що органом досудового розслідування встановлено та доведено, що в діях ОСОБА_2 вбачаються свідомо продумані, добре сплановані дії з використанням своїх службових повноважень безпідставним перекиданням готівки з вкладних рахунків на поточний рахунок та зняттям з подальшим використанням коштів у своїх власних корисливих цілях. 22.09.2020 року, за зверненням клієнта АТ «Ощадбанк» відшкодувала шкоду ОСОБА_4 , що підтверджено заявою на видачу готівки № від 22.09.2020 року на суму 2340 доларів США. Позивач повернув клієнту вкладні кошти, привласнені ОСОБА_2 внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

На підставі вищенаведеного просить стягнути з відповідача збитки на суму 2340 доларів США.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 11.10.2022 року у даній справі, у зв`язку із смертю відповідачки ОСОБА_2 27.03.2021 року, за клопотанням позивача, відповідно до ч.1 ст.55 ЦПК України, залучено ОСОБА_1 , який є сином відповідача у якості правонаступника відповідачки ОСОБА_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2023 року у задоволенні позову акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням суду, АТ Державний ощадний банк України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.01.2023 року та постановити нове рішення , яким задовольнити заявлені позовні вимоги повністю.

В обгрунтування вимог посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необгрунтованим та ухваленим при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.

Судом вірно встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який прийняв спадщину шляхом проживання за адресою реєстрації та проживання останньої - є ОСОБА_1 , однак, відмовляючи AT «Ощадбанк» в задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення із ОСОБА_1 заподіяної шкоди, судом першої інстанції зазначено, що відповідно до інформації, наданої Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою дані про спадкоємців, які прийняли спадщину у спадковій справі №428/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , - відсутні.

Вказує, що судом при постановленні оскаржуваного рішення не враховано, що право власності набувається шляхом, в т.ч., й вчинення правочину, так як підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договірні правовідносини виникають саме на підставі договорів, а державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права .

Судом першої інстанції не враховано, що відсутність інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не свідчить про відсутність такого майна у померлої ОСОБА_2 , так як даний реєстр було запроваджено в Україні з 01.01.2013 року. До 01.01.2013 право власності на нерухоме майно виникало з моменту реєстрації договору купівлі-продажу, незалежно від здійснення державної реєстрації права в подальшому.

Вважає, що в порушення норм процесуального права, суд не витребував відповідної інформації від відповідного комунального підприємства, яке здійснювало реєстрацію права власності на теренах м. Тернополя та області до 01.01.2013 р. про належність ОСОБА_2 на праві власності певного нерухомого майна, розташованого як у м.Тернопіль, так і Тернопільській області.

Судом першої інстанції не враховано, що до майна, яке успадковується, входить не лише зареєстроване нерухоме та рухоме майно, але і інше майно та майнові права, окрім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, перелік яких міститься у ст. 1219 ЦК України.

Відзив у визначений судом термін не надійшов.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник АТ Ощадбанк підтримав вимоги апеляційної скарги, зіславшись на викладені у ній доводи.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, до суду не з`явився, причин неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 призначено із 21.12.2007 року на посаду провідного бухгалтера відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю філії Тернопільське обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк України», що підтверджено копією наказу №12-К від 21.12.2007 року.

В подальшому, ОСОБА_2 переведено на посаду завідувача сектора супроводження вкладних (депозитних) операцій фізичних осіб відділу бек-офісу філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», що підтверджено копією наказу ПАТ «Державний ощадний банк України» від 04.10.2016 року №848-К.

Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Тернопільським відділом поліції 11.01.2018 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.362 КК України за фактом матеріалів Подільського управління Департаменту кіберполіції НП України за фактом несанкціонованих змін інформації, яка обробляється в електронно-програмувальних машинах (комп`ютерах), вчинених повторно, завідувачем сектору супроводження депозитних операцій фізичних осіб відділу Бек-офісу філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» Саніцькою О.Б.

Як вбачається із заяви про видачу готівки від 22.09.2020 року, філією Тернопське обласне управління АТ «Ощадбанк» виплатило ОСОБА_4 2340 доларів США, що еквівалентно 65993,15 грн., як недоплату по вкладу згідно розпорядження №151-р.

Згідно із витягом скороченого витягу свідоцтва про смерть від 29.03.2021 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану міста Гданськ республіка Польща, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Гданськ республіка Польща.

Відповідно до інформації наданої Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою від 08.10.2021 року №2465/01-16, 01.06.2021 року за вх.№ 788/02-14 до Першої тернопільської державної нотаріальної контори надійшла заява вимога кредитора до спадкоємців від АТ «Ощадбанк» зі якою було заведено спадкову справу №428/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 . Даних про інших спадкоємців, які прийняли спадщину у спадковій справі не міститься. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №64989286 від 01.06.2021 року заповіти від імені померлої ОСОБА_6 відсутні.

Відповідно до інформації наданої відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 02.08.2022 року №1565/28-03, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 17.10.1996 року. Разом із нею зареєстрований по даний час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із 26.02.2001 року по даний час.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 08.06.2022 року у справі №607/1603/22, яка набрала законної сили, винесеної за результатом розгляду матеріалів кримінального провадження №000092 від 11.01.2022 року про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.191, ч.1, ч.2 ст.200, ч.1 ч.3 ст.362 КК України, зазначене кримінальне провадження закрито на підставі пункту 5 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченої ОСОБА_2 .

Як вбачається із означеної ухвали, «…реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_2 , будучи завідувачем сектору подальшого контролю вкладних (депозитних) операцій та їх супроводження операційного відділу філії - Тернопільське обласне управління ПАТ «Ощадбанк», маючи доступ до автоматизованої банківської системи «Барс», діючи умисно та вчиняючи свої дії повторно, розуміючи протиправний характер своїх дій, будучи обізнаною в роботі програмного забезпечення "БАРС" вчинила несанкціоновану зміну інформації, яка в ній обробляється, здійснивши незаконні щодо розпорядження коштами, які перебували на депозитному рахунку №4067, відкритому 24 червня 2003 року у AT «Ощадбанк», на ім`я клієнта банку ОСОБА_4 . Тобто провела зміни параметрів налаштування рахунку клієнта таким чином, що при настанні терміну сплати відсотків чи депозиту вибраного депозитного рахунку, кошти спрямовувала на відкритий рахунок своєї матері ( ОСОБА_3 ), чи на свій особистий рахунок, а не фактичному власнику рахунку. Отже, ОСОБА_2 , вчиняючи свої дії повторно, маючи доступ до автоматизованої банківської системи "БАРС", 12 листопада 2014 року під своїм логіном та паролем увійшла в автоматизовану банківську систему «Барс», після чого без відома та згоди клієнта банку ОСОБА_7 , створила документ на переказ коштів меморіальний ордер №54067 (25994769) від 12 листопада 2014 року. Далі, ОСОБА_2 , будучи обізнана у роботі програмного забезпечення «БАPC» та знаючи, що для візування операцій необхідно накладання електронного цифрового підпису іншим користувачем, знову скористалась нехтуванням вимог технологічного процесу та відсутністю на робочому місці контролера-касира ОПРВ ОСОБА_8 , яка була ідентифікована у банківській системі «БАРС» як користувач, взяла без її відома та згоди флеш-носій із записаним логіном та паролем. Після цього ОСОБА_2 , з власного робочого місця, ввівши логін та пароль ОСОБА_8 , увійшла в дану систему та завізувала вказану операцію зі списання коштів від її імені, шляхом накладення електронного цифрового підпису, що полягало у підтвердженні зазначеного меморіального ордера №54067 (25994769) від 12 листопада 2014 року, та підставою для переказу грошових коштів в сумі 2340 Доларів CШA, що еквівалентно 36854 гривень по курсу НБУ станом на 12 листопада 2014 року із депозитного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_4 на рахунок № НОМЕР_2 , який ОСОБА_2 відкрила в AT «Ощадбанк» на своє ім`я..».

Відмовляючи у задоволенні позову про відшкодування шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів про наявність спадкового майна у відповідача ОСОБА_1 , у межах якого він повинен задовольнити вимоги кредитора щодо відшкодування шкоди, завданою померлою ОСОБА_2 .

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.

В силу вимог ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №294856495 від 17.01.2022 року, у ОСОБА_2 відсутнє зареєстроване нерухоме майно, а також згідно відповіді на запит №100083084 від 31.02.2021 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих транспортних засобів у ОСОБА_2 відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Частиною 1 ст.1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно вимог ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року, від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляються права вимоги.

Згідно із вимогами ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Як зазначив ВС у своїй постанові від 18.09.2019 року у справі №640/6274/16, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Позивачем не надано доказів і судом не встановлено обставин спадкування відповідачем конкретної частки майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відсутність інформації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не свідчить про відсутність такого майна у померлої ОСОБА_2 , оскільки до 01.01.2013 право власності на нерухоме майно виникало з моменту реєстрації договору купівлі-продажу, незалежно від здійснення державної реєстрації права в подальшому є безпідставними, оскільки інших доказів на підтвердження існування спадкового майна ОСОБА_2 не було подано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

На заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що на порушення вимог процесуального права, суд не витребував відповідної інформації від відповідного комунального підприємства, яке здійснювало реєстрацію права власності до 01.01.2013 р. про належність ОСОБА_2 на праві власності певного нерухомого майна.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання про витребування інформації від відповідного комунального підприємства, яке здійснювало реєстрацію права власності до 01.01.2013 р. про належність ОСОБА_2 на праві власності певного нерухомого майна, позивачем не було заявлено, в також такі клопотання не були заявлені разом із апеляційною скаргою, та не подані у судовому засіданні апеляційного суду. За таких обставин, твердження позивача, що суд не витребував докази у справі та порушив вимоги процесуального права не узгоджуються із нормою ст.ст.12, 13 ЦПК України та принципами змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Із поданих суду першої інстанції та витребуваних в установленому порядку доказів встановлено, що заповіти від імені померлої ОСОБА_6 відсутні, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за №64989286 від 01.06.2021 року. Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою від 08.10.2021 року №2465/01-16, 01.06.2021 року за вх. № 788/02-14 повідомлено, що дані про спадкоємців, які прийняли спадщину у спадковій справі №428/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , яку заведено на підставі заяви кредитора АТ «Ощадбанк» від 01.06.2021 року, відсутні. Окрім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №294856495 від 17.01.2022 року, у ОСОБА_2 відсутнє зареєстроване нерухоме майно, згідно відповіді на запит №100083084 від 31.02.2021 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих транспортних засобів, відсутні зареєстровані транспортні засоби. За таких обставин, судом правильно відповідно до поданих доказів, встановлено відсутність спадкового майна після ОСОБА_2 , в межах якого може відповідати ОСОБА_1 .

За таких обставин, доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду не спростували.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду за наведеними в апеляційній скарзі доводами.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд , -

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 травня 2023 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Шевчук Г.М.

Храпак Н.М.