ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3762/23 Справа № 210/2343/20 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №210/2343/20 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року про залишення позову без розгляду (суддя Сільченко В.Є.),

в с т а н о в и в:

24 квітня 2020 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2016 року по 01 березня 2020 року в сумі 23282,23 грн та понесених витрат по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

28 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної шкоди за інформаційно-правові послуги та правову допомогу в сумі 10000 грн та моральної шкоди в сумі 25000 грн, судових витрат, пов`язаних з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні, коли він з`являвся до суду, по 226,48 грн за кожне судове засідання. 28 вересня 2020 року також відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної шкоди за інформаційно-правові послуги та правову допомогу в сумі 10000 грн та моральної шкоди в сумі 25000 грн, судових витрат, пов`язаних з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні, коли вона з`являлася до суду, по 226,48 грн за кожне судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, залишено без розгляду, зустрічний позов ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернуто позивачу, зустрічний позов ОСОБА_2 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернуто позивачці.

З вказаною ухвалою не погодився позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» та оскаржив її в апеляційному порядку фактично в частині залишення позову без розгляду, вапеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Стягнути з відповідачів на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» судові витрати за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що ухвала суду першої інстанції є передвчасною, постановлена без повного з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що справа є незначної складності, ціна позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та, виходячи із приписів частини 4 статті 274 ЦПК України не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження. Крім того, ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року справу визнано малозначною, тому вважає, що ОСОБА_3 мала право пред`явлення позову на підставі довіреності, виданої директором КПТМ «Криворіжтепломережа» та бути представником підприємства з усіма необхідними для того повноваженнями в усіх судах.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 надали відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просили апеляційну скаргу повернути позивачу та закрити апеляційне провадження на підставі того, що позовна заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності та підписана особою, яка не має права її підписувати і подавати.

Представник КПТМ «Криворіжтепломережа» Шаповалова М.Г. в судовому засіданні апеляційного суду підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представники ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду просили апеляційну скаргу повернути позивачу та закрити апеляційне провадження на підставі того, що позовна заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності та підписана особою, яка не має права її підписувати і подавати. Також було заявлено клопотання постановити окрему ухвалу відносно адвоката Шаповалової М.І. щодо зловживання нею процесуальними правами та порушення законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, відповідачів та їх представників,дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України та пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, лише в оскаржуваній частині судового рішення і відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо неоскарженої частини.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що фактично доводи апеляційної скарги КПТМ «Криворіжтепломережа» зводяться до незгоди з ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року в частині залишення позову без розгляду, тому суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення саме в цій частині.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що 24 квітня 2020 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до Дзержинського районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2016 року по 01 березня 2020 року в сумі 23282,23 грн та понесених витрат по сплаті судового збору в сумі 2102 грн (а.с. 2-3).

З довіреності від 02 січня 2020 року №7 вбачається, що директором КПТМ «Криворіжтепломережа» Мітіним С.М. уповноважено юрисконсульта ІІ категорії Нестерук А.В. представляти інтереси КПТМ «Криворіжтепломережа», зокрема, в місцевих загальних судах та надано право підписувати від імені підприємства позовні заяви. Довіреність дійсна на час подання позову (а.с. 13).

Ухвалою Дзержинського районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі. Ухвалено проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачам надано строк для надання відзиву на позовну заяву (а.с. 22).

28 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної шкоди за інформаційно-правові послуги та правову допомогу в сумі 10000 грн та моральної шкоди в сумі 25000 грн, судових витрат, пов`язаних з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні, коли він з`являвся до суду, по 226,48 грн за кожне судове засідання. 28 вересня 2020 року також відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної шкоди за інформаційно-правові послуги та правову допомогу в сумі 10000 грн та моральної шкоди в сумі 25000 грн, судових витрат, пов`язаних з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні, коли вона з`являлася до суду, по 226,48 грн за кожне судове засідання (а.с. 45-49, 63-67).

Залишаючи позов КПТМ «Криворіжтепломережа» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позов підписаний представником Нестерук А.В., на підтвердження повноважень якою надано довіреність від 02 січня 2022 року № 7, видану директором КПТМ «Криворіжтепломережа» Мітіним С.М. Проте, до скарги не додано доказів, що Нестерук А.В. є повноваження діяти від імені КПТМ «Криворіжтепломережа» в порядку самопредставництва.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (рішення в справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із частиною 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За правилом частини 7 статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина 1 статті 60 ЦПК України).

З метою реалізації своїх прав КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, який підписано представником Нестерук А.В.

З довіреності від 02 січня 2020 року №7 вбачається, що директором КПТМ «Криворіжтепломережа» Мітіним С.М. уповноважено юрисконсульта ІІ категорії Нестерук А.В. представляти інтереси КПТМ «Криворіжтепломережа», зокрема, в місцевих загальних судах та надано право підписувати від імені підприємства позовні заяви.

Підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

Верховний Суд у постанові від 15 лютого 2021 року у справі № 914/283/20 зазначив про те, що для визнання юридичної особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Крім того, за правилами частини 2 статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становив 2270 грн, тобто сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 грн. х 100 =227000 грн).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 23282,23 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, справа є малозначною в силу вимог закону. Вимог щодо обов`язкової наявності статусу адвоката у представників в такій категорії справ чинний цивільно-процесуальний закон не містить.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність у ОСОБА_3 повноважень на підписання позовної заяви від імені КПТМ «Криворіжтепломережа» у вказаній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов помилкового висновку, що додані до позову документи не можуть свідчити про наявність достатнього обсягу повноважень у ОСОБА_3 (особи, яка підписала позов) на підписання позову, оскільки його зміст не підтверджує право ОСОБА_3 діяти від імені КПТМ «Криворіжтепломережа» в порядку самопредставництва в розумінні приписів частини 3 статті 58 ЦПК України.

Залишаючи позов без розгляду суд залишив поза увагою вказані документи.

29 грудня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-ІХ (далі - Закон № 390-IX), згідно з яким, зокрема, частини третю і четверту статті 58 ЦПК України виклали у новій редакції:

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частини третя та четверта статті 58 ЦПК України у редакції, чинній з 29 грудня 2019 року).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

За змістом частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, представництво інтересів позивача у цій справі може здійснювати адвокат як представник або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Зазначене узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду: постанови Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 922/1264/20, від 01 липня 2021 року у справі № 920/764/20, від 07 липня 2021 року у справі № 903/890/19.

Суд першої інстанції не врахував зазначеного та залишив позов без розгляду без належних правових підстав, що не відповідає принципу верховенства права як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Вказане призвело до порушення норм процесуального права, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною та обґрунтованою, що є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги КПТМ «Криворіжтепломережа» щодо стягнення з відповідачів на користь підприємства судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає, оскільки враховуючи пункт 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 передбачено, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК (аналогічна норма міститься і в статті 353 ЦПК України у чинній редакції), з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК України (стаття 141 ЦПК України у чинній редакції).

За таких обставин, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено право позивача на вільний доступ до правосуддя та постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала судув частині залишення позову КПТМ «Криворіжтепломережа» без розгляду підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України, при цьому ухвала Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року в частині повернення позивачам зустрічних позовних заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, не оскаржувалась.

Представниками відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлено клопотання про постановлення окремої ухвали відносно адвоката ОСОБА_6 щодо зловживання нею процесуальними правами та порушення законодавства.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції у випадку і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Згідно із частиною 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу та реагування на виявлені під час судового розгляду порушення законності, постановлення окремої ухвали спрямовано на усунення причини та умови, що цьому сприяли.

Тобто, правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Аналіз положень наведеної статті ЦПК України дає підстави для висновку, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.

Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду. При цьому скасування судового рішення не є безумовною підставою для постановлення окремої ухвали.

За наслідками апеляційного розгляду цієї справи колегія суддів апеляційного суду не вбачає передбачених статтею 262 ЦПК України підстав для постановлення окремої ухвали.

Керуючись статтями 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року про залишення позову Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії без розгляду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2023 року.

Судді І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста