Справа № 127/518/23
Провадження № 2/144/136/23
У Х В А Л А

"30" травня 2023 р. смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук Олена Павлівна, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Люлика Романа Івановича про відвід судді Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук О.П. у цивільній справі № 127/518/23, провадження № 2/144/204/23 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Люлика Романа Івановича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні судді Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук О.П. перебуває цивільна справа за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Люлика Романа Івановича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

30 травня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Люлика Романа Івановича до суду надійшла заява про відвід судді Бондарук О.П. з тих підстав, що останньою 22 лютого 2023 року було відмовлено в задоволенні заяви сторони позивача про забезпечення позову, а ухвалою від 02.03.2023 року задоволено клопотання відповідача і направлено дану справу за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. На думку заявника такі дії судді свідчать про її упереджене ставлення до строни позивача, та викликає сумніви у об`єктивному та неупередженому розгляді справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Вивчивши подану заяву про відвід судді, суд вважає, що заява не містить підстав для відводу, зазначених у ст. 36 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Так підготовче судове засідання у даній цивільній справі № 127/518/23 призначено на 11.00 год. 31.05.2023 року. Заява про відвід судді була передана для розгляду 30.05.2023 року. Тобто вона надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до засідання.

У відповідності до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно вимог п. 1 ст. 6 «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У відповідності до «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19 травня 2006 року , схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

На підставі викладеного, враховуючи, що судовий розгляд справи по суті не розпочинався, обставини, заявлені стороною позивача про те що суддею Бондарук О.П. в даній справі приймались процесуальні рішення не на користь позивача, а тому у нього є сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, збереженні та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, не може вважатися підставою для відводу судді. Вищевикладені доводи представника позивача не можуть свідчити про упередженість судді та не можуть вважатися достатнім аргументом для її відводу, оскільки вони зводяться лише до незгоди із процесуальними рішеннями суду, які були предметом відповідних апеляційних скарг в розумінні п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України.

Слід зазначити, що безпідставні звинувачення у непрофесійності та некомпетентності судді, наведені у заяві про відвід, спростовуються наступним.

Так, представник позивача зазначає, що у нього «виникає сумнів у способі отримання суддею Бондарук О.П. та долучення нею до матеріалів справи повторної відповіді Теплицької селищної ради Гайсинського району №60 від 11.01.2023 року на запит судді Ан О. №127/518/23 про те, що за уточненими даними місце проживання ОСОБА_2 знято з реєстрації 06.01.2023 року, оскільки повторного запиту до органу місцевого самоврядування суддя Ан О. не здійснювала...»

Однак такі припущення сторони позивача на увагу не заслуговують, оскільки такий документ під назвою «Повторно.» (а.с. 14) отриманий та зареєстрований Вінницьким міським судом, про що свідчить штамп про одержання саме цього суду з ідентифікаційним кодом установи та вхідним номером Еп465 від 11.01.2023 року.

Даний документ присутній і у внутрішньому описі судової справи під номером 7 «Довідка», який підписано суддею Ан О.В. та секретарем судових засідань Поляруш І.О.

Окрім того, в даному документі не йдеться про те, що суддя Ан О. здійснювала повторний запит до органу місцевого самоврядування, як вказує представник позивача, а в ньому зазначено, що його надіслано повторно на запит №127/518/23 від 06.01.2023 року, тобто на попередній запит, однак «в зв`язку з додатково уточненими даними».

Справа №127/518/23 лише 08.02.2023 року (згідно інформації на конверті а.с. 17) була відправлена засобами поштового зв`язку до Теплицького районного суду Вінницької області, а судді Бондарук О.П. передана протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.02.2023 року (а.с. 19).

Підсумовуючи вище викладене, враховуючи, що дана справа надійшла до Теплицького районного суду за підсудністю, однак містила дві відповіді органу місцевого самоврядування щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, які повністю суперечили одна одній, суд не міг не перевірити достовірного місця реєстрації ОСОБА_2 , оскільки це суперечило б вимогам ст. 27 та положенням ст. 187 ЦПК України.

Викладені представником позивача інші аргументи для відводу судді Бондарук О.П. зводяться лише до незгоди позивача та його представника із процесуальними рішеннями суду в даній справі, яким була надана оцінка Вінницьким апеляційним судом.

Суд вважає, що презумпція особистої неупередженості судді чинна, доки немає доказів протилежного.

Наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначає Європейський суд з прав людини в рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України», повинна визначатися як за суб`єктивним критерієм, коли особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, так і за об`єктивним критерієм, який обґрунтовується фактами, які б могли свідчити про безсторонність судді, а тому суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді необхідно відмовити.

Керуючись ст. 36, 40, 260 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Люлика Романа Івановича про відвід судді Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук О.П. у цивільній справі № 127/518/23, провадження № 2/144/204/23 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Люлика Романа Івановича до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя