Справа № 461/3614/22 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/518/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м.Львів

Справа 466/3614/22

Провадження № 22ц/811/518/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалене у м.Львові 7 лютого 2023 року у складі судді Баєвої О.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради про зобов`язання визнати право власності на земельну ділянку,-

встановив:

18 липня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0709 площею 0,0967 га. 29 жовтня 2021 року він звернувся до відповідача із заявою про передачу йому у власність вказаної земельної ділянки. Після спливу місячного терміну він подав інформаційний запит та вимогу щодо повідомлення його про прийняте рішення. Відповіді не отримав. Просить позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 7 лютого 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 . Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви.

17 квітня 2023 року Львівська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказує, що заперечує щодо задоволення апеляційної скарги та вважає рішення законним і обґрунтованим. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 29 жовтня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Львівської міської ради із заявою, у якій просив прийняти рішення про передачу йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і гаражного будівництва у власність на території СК «Геофізик» на вулиці у м.Львові.

Увідповідь на звернення позивача управління земельних ресурсів Департаменту містобудування Львівської міської ради листом від 4 листопада 2021 року 2403-вих- 102556 повідомило про те, що відповідно до рішення Виконкому Львівської обласної ради від 5 квітня 1968 року № 231 «Про відвод земельних ділянок організаціям м.Львова в Пустомитівському та Яворівському районах», яким Західно-Українській геофізичній розвідувальній експедиції виділено у користування земельну ділянку площею 4,9 га та виданий на підставі нього державний акт на право користування від 20 червня 1968 року. Рішенням Виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 21 травня 1991 року № 252 «Про передачу землі, виділеної під колективні сади та городи підприємствам та організаціям, садівничо-городнім кооперативам» користувачем земельної ділянки площею 4,88 га була Західно-Українська геофізична розвідувальна експедиція.

Правонаступником у користуванні зазначеною земельною ділянкою є СК «Геофізик». Відповідно до статуту СК «Геофізик» вищим органом управління кооперативом є загальні збори його членів, а отже виключно вказане товариство має право на оформлення земельної ділянки, межі якої визначені.

Враховуючи зазначене, товариство має право звернутися у міську раду із відповідним клопотанням про відведення земельної ділянки (в цілому) на АДРЕСА_1 та подати документи згідно вимог чинного законодавства.

З Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020, сформованого 26 серпня 2020 року, вбачається, що на земельну ділянку площею 0,0967 га (кадастровий номер :08:002:0709), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня.

Згідно довідки із звітності з кількісного обліку земель про наявність земель та розподілу їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями №8902/169/18 від 7 грудня 2018 року Відділу у м.Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області, земельна ділянка, знаходиться в користуванні Західного українського геологорозвідувального управління «Геофізик» без належного оформлення правовстановлюючих документів на землекористування.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 16 березня 2021 року №18-13-0.37-182/109-21 державна реєстрація земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0967 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :08:002:0709, здійснювалася за заявою ОСОБА_2 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виготовленого КП «Картограф». Реєстрація земельної ділянки здійснювалася Відділом у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 26 серпня 2020 року.

Також встановлено, що в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/9846/21 за позовом Львівської міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Державного кадастрового реєстратора Відділу у Бердичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , Колективного підприємства «Картограф», про визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора, скасування запису про реєстрацію земельної ділянки та зобов`язання виключити з Державного земельного кадастру запис про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :08:002:0709.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року, провадження у справі №380/9846/21 закрито. Вказана ухвала мотивована тим, що спір у цій справі не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки розгляд такого належить до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2022 року ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2022 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, зокрема, належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ст.118 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність особи, якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Державна реєстрація земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера не є тотожним поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вжитому у п.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з абзацом 5 ч.2 ст.7 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: здійснення державної реєстрації меліоративних мереж, складових частин меліоративних мереж, земельних ділянок, обмежень у їх використанні.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Частиною 1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ст.71 цього Закону територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є користувачем земельної ділянки, площею 0,0967 га з кадастровим номером :08:002:0709.

У Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020, сформованого 26 серпня 2020 року, відсутня будь-яка інформація, яка б підтверджувала виникнення у ОСОБА_2 речових прав на земельну ділянку площею 0,0967 га з кадастровим номером :08:002:0709.

На підставі аналізу наявних у справі доказів та встановлених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відсутня будь-яка інформація, яка б підтверджувала виникнення у ОСОБА_2 речових прав на земельну ділянку площею 0,0967 га з кадастровим номером :08:002:0709; Львівською міською радою жодних рішень про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не приймалось, а прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки не породжує виникнення будь-яких речових прав на цю земельну ділянку.

З висновками суду першої інстанції, які відповідають встановленим обставинам справи, зроблені на підставі наявних доказів, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 7 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2023 року.

Головуючий

Судді