РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

18.09.2023

Справа № 331/3028/23

Провадження № 2-о/331/349/2023

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Петрової А.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловіка,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця, в особі адвоката Левицької Юлії Василівни, звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та перебування на утриманні чоловікав якій вказує, що згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 26.12.2020 року уклали шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Під час укладення шлюбу, сторони залишилися на своїх прізвищах, які мали до укладення шлюбу. Подружжя разом проживало за адресою АДРЕСА_1 . Подружжя вело спільне господарство, турбувалися один про одного, тощо.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Заявниця звернулася до Пенсійного фонду України та подала заяву про проведення перерахунку пенсії щодо переходу на інший вид пенсії у разі втрати годувальника.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Київській області № 15713/03-16 від 18.04.2023 року, Заявниці відмовлено у проведенні перерахунку пенсії щодо переходу на інший вид пенсії у разі втрати годувальника, оскільки до доданих документів не було надано довідки про спільне проживання з годувальником. Заявницею було надано до ПФУ Акт про спільне проживання від 10.04.2023 року №11, проте зазначений документ було залишено поза увагою. Отримати довідку про яку зазначає Головне управління у Київській області не можливо, оскільки будинок в якому проживало подружжя не відноситься до ОСББ, не відноситься до кооперативного житла, а перебуває у комунальні власності. Тобто, особа, яка по закону має право виписати та посвідчити документ відсутня. Таким чином, не зважаючи на те, що Заявниця з померлим чоловіком проживала за однією адресою, проте вони були зареєстровані за різними адресами, факт спільного проживання та перебування Заявниці на утриманні померлого чоловіка слід встановлювати в судовому порядку.

Згідно штемпелю в паспорті померлого ОСОБА_2 , він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно штемпелю в паспорті Заявниці та витягу № 2023/002732854 з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 був пенсіонером та отримував пенсію у розмірі 16 000,00 грн. Заявниця також є пенсіонеркою та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області в особі Олександрівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Тобто, заявниця з покійним чоловіком були зареєстровані за різними адресами, проте проживали разом однією сім`єю, як подружися, за адресою заявника по АДРЕСА_1 . Шлюб між Заявницею та її померлим чоловіком розірвано не було і весь час подружжя проживало разом, однією сім`єю, вели спільне господарство та окремо ніколи не проживали, бюджет у них був спільний, який спочатку складався з заробітних плат, а з часом з пенсій, яку отримували Заявниця та померлий. Отриманий сімейний дохід вони витрачали на оплату житла та комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування та інше. Оскільки, у чоловіка, ОСОБА_2 пенсія була наваго більше ніж у Заявниці тому це було підставою для проживання та харчування. Прожити на свою пенсію, заявниця не в змозі, тому, має намір перейти на пенсію чоловіка у зв`язку з тим, що вона постійно мешкала разом з чоловіком, допомога, яка надавалася їй померлим чоловіком за час спільного проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі була для неї постійним і основним джерелом засобів для існування, оскільки дохід, що отримував померлий чоловік значно перевищував дохід, який отримувала вона. Прохає встановити факт спільного проживання однією сім`єю - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та факт перебування ОСОБА_1 на утриманні покійного чоловіка ОСОБА_2 - який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Адвокат Левицька Ю.В. у судове засідання не з`явилася, однак у поданій заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з`явилися, прохали суд розглядати справу у їх відсутність.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, які наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав.

Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).

Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що з 26 грудня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 26.12.2020 року./а.с.8/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20.03.2023 р./а.с.9/

Також судом встановлено, що у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прожили до смерті ОСОБА_2 разом, за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження КП «Запоріжремсервіс» від 10.04.2023 року/а.с.13/.

Судом також встановлено, що заявниця перебуває на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в особі Олександрівського відділу обслуговування громадян м.Запоріжжя та отримує пенсію за віком при повному стажі в розмірі 2 908,03 грн. в місяць, що підтверджується інформацією Центрального об`єднаного управління ПФУ м.Запоріжжя.

Із ксерокопії паспорта вбачається, що останнім місцем реєстрації ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є АДРЕСА_1 .

Відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно вимог ч. 4 ст.3 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц.

Щодо перебування особи на утриманні Верховний Суд підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Також ВС зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт перебування заявниці на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування ОСОБА_1 на утримані свого чоловіка, ОСОБА_2 , на час його смерті.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,10,12,76,263-265, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про встановлення факту спільного проживання та факту перебування на утриманні чоловіка - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та факт перебування ОСОБА_1 на утриманні покійного чоловіка ОСОБА_2 - який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.В.Фісун