Єдиний унікальний номер 944/5450/22
Провадження № 2/448/268/23
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29.05.2023 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно ухвали судді Яворівського районного суду Львівської області про передачу справи за підсудністю від 14.03.2023р., на адресу Мостиського районного суду Львівської області 11.04.2023р. надійшла справа за цивільним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з останнього на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» майнову шкоду в розмірі 178 650, 84 грн.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 13.04.2023р. вказану позовну заяву залишено без руху, а позивачу Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» надано строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху та роз`яснено, що у випадку усунення ним недоліків позовної заяви у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання та приймається до розгляду, інакше заява повертається позивачеві.

Суд скерував копію цієї ухвали позивачу шляхом надсилання такої ухвали на електронну адресу позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 .ua. Ухвала про залишення позовної заяви без руху була надіслана позивачу на вказану електронну адресу з урахуванням того, що у позовній заяві у відомостях про найменування позивача зазначена саме ця адреса електронної пошти «ІНФОРМАЦІЯ_1 »; саме ця електронна адреса «ІНФОРМАЦІЯ_1 » зазначена як контакт (Email) Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; попередньо листування між даним учасником справи та Яворівським районним судом Львівської області, з якого справа за підсудністю надійшла до Мостиського районного суду Львівської області, також відбувалось шляхом надсилання документів на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 .ua.

Крім цього, суд ураховує, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення.

У даному випадку суд також виходить з того, що якщо представник позивача надав суду електронну адресу позивача (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що даний учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Така ж позиція викладена у Постанові ВС від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107 св22.)

Крім цього, щодо застосування наведених норм вважаю за доцільне зазначити, що:

- застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи; лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності;

- надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами;

- такі дії мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи;

- ключовим для оцінки правомірності цих дій суду має бути не спосіб їх вчинення (надсилання чи не надсилання рекомендованого листа), а їх здатність забезпечити досягнення мети - інформування особи про судове рішення;

- якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом; це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них;

- з огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно; тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення, а тому самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію;

- суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести "ризик незнання" учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними;

- попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки.

Такі ж висновки сформульовані Верховним Судом та викладені в постановах від 22.11.2022р. у справі 29/5005/6325/2011 (904/7806/21), від 20.01.2023р. у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22), від 20.04.2023р. у справі № 920/367/17, а також у постанові від 28.04.2023р. у справі №904/272/22.

Крім викладеного, враховується практика Європейського суду з прав людини, що визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р. зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.11.2022р. у справі №759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001р. наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Також слід зазначити, що Держава Україна, витративши значні ресурси, створила інформаційне поле, де зацікавлена особа може знайти інформацію про судову справу. Функціонує ЄДРСР. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Відповідно до пункту 2 частини шостої ст.272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Копія ухвали судді Мостиського районного суду Львівської області від 13.04.2023р. про залишення позовної заяви без руху є врученою одержувачу (позивачу) 14.04.2023р., що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа шляхом надіслання на адресу електронної пошти учасника справи, що міститься в матеріалах справи. Саме цією довідкою посвідчено, що ухвала від 13.04.2023р. про залишення позовної заяви без руху у справі №944/5450/22 надіслана одержувачу - АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та відповідний документ доставлено 14.04.2023р. о 13:29 год.

Строк на усунення недоліків позовної заяви сплив 19.04.2023р.

Станом на 29.05.2023р. недоліки поданої позовної заяви, про які було зазначено в ухвалі суду від 13.04.2023р., - стороною позивача не усунено. На день постановлення цієї ухвали судом враховано додатково дні на випадок направлення стороною позивача заяви (документів, тощо) поштовим відправленням.

При цьому враховується, що з 14.04.2023р. по 29.05.2023р. сторона позивача, яка ініціювала даний позов, - не скеровувала на адресу суду будь-яких заяв чи клопотань; від них не надходило повідомлень про наявність поважних причин, що ускладнюють чи унеможливлюють виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений для цього строк. Тобто, з 14.04.2023р. по 29.05.2023р. сторона позивача, на переконання суду, не цікавилася провадженням у її справі.

У відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» слід вважати неподаною й така підлягає поверненню.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Окрім цього, вважаю за доцільне роз`яснити стороні позивача, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої.

В зв`язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки, після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із вказаною заявою.

Окрім того, вважаю за доцільне роз`яснити стороні позивача право заявити клопотання про повернення сплаченої суми судового збору у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», яка регламентує повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди - повернути позивачу.

Роз`яснити стороні позивача, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої, а також роз`яснити право заявити клопотання про повернення сплаченої суми судового збору.

Копію ухвали надіслати позивачу Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Кічак