Справа № 226/375/23
Провадження №2/226/77/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

23.05.2023 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В.,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1 ,

третя особа ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Мирноградської міської ради в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції і вимоги позивача

Позивач звернувся до суду із цим позовом і в обґрунтування позовних вимог вказав, що відповідач ОСОБА_4 є матір`ю дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини ОСОБА_2 не перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, тому походження ОСОБА_5 від батька було визнане за його заявою до органу реєстрації актів цивільного стану згідно зі ст.126 СК України. 02.02.2023 ОСОБА_2 був призваний на військову службу під час мобілізації до лав Збройних Сил України. Місцезнаходження ОСОБА_4 з 2014 року невідоме, вона не підтримує зв`язок із сином, не цікавиться його долею та не надає йому будь-якої допомоги. Наразі дитина мешкає зі ОСОБА_6 , яка проживає з ОСОБА_2 з 2020 року без реєстрації шлюбу і звернулася до позивача щодо захисту прав та законних інтересів дитини. ОСОБА_5 не пам`ятає своєї матері та вважає доцільним позбавлення її батьківських прав. Ним опікується батько з 10-місячного віку, мати бачила хлопчика востаннє у 2012 році. У вихованні сина ОСОБА_2 допомагала його мати ОСОБА_7 , а з вересня 2020 року - ОСОБА_6 . ОСОБА_4 ніколи не намагалася повернути дитину до себе на виховання, не спілкувалася з нею. Дитина навчається у 6 класі ЗОШ №8 Мирноградської міської ради, здорова, на диспансерному обліку не перебуває. 28.02.2023 службою у справах дітей виконкому Мирноградської міської ради її було взято до обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. Відповідач ОСОБА_4 є громадянкою України, її місце проживання зареєстроване у м. Покровську Донецької області, зі слів родичів і знайомих вона має ще одного неповнолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2014 року місцезнаходження відповідача і її іншої дитини невідоме, вони ні з ким не спілкуються та не підтримують стосунків. 06.02.2023 ОСОБА_6 знайшла ОСОБА_4 у соціальних мережах та зв`язалася з нею. Під час розмови ОСОБА_5 просив матір про допомогу, вона відповіла, що любить його, надасть необхідну допомогу, але з того часу не вжила жодних заходів для цього. На обліку Управління соціального захисту населення, центру зайнятості відповідач не перебуває, психіатрична допомога їй не надавалася, до кримінальної і адміністративної відповідальності вона не притягувалася, аліменти на утримання сина з неї не стягувалися.

Отже, ОСОБА_4 систематично безвідповідально ставиться до своєї дитини, не створює умов для її утримання та виховання. Обставин, які б перешкоджали їй належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, не встановлено. З огляду на це виконкомом було ухвалене рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 та стягнути з неї аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття сина.

ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, та просила задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилася з невідомих причин, про час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Відзиву на позовну заяву вона суду не надіслала, про свою позицію у справі не повідомила.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснивши, що з відповідачем вони розійшлися, коли синові виповнилося три місяці. Після цього він періодично забирав дитину на вихідні або на час відпустки. Коли ОСОБА_5 було 10 місяців, він у черговий раз взяв його до себе, а коли хотів відвезти до матері, вона уникала його, не відповідала на дзвінки. Коли нарешті зв`язався з нею, то запропонував, щоб син залишився у нього, на що відповідач погодилася. З того часу дитина матір не бачила аж до десь дворічного віку, коли вони випадково зустрілися під час прогулянки. ОСОБА_5 не впізнав матір, ховався від неї. Після цієї зустрічі інших зустрічей а ні у нього, а ні у ОСОБА_5 з відповідачкою не було. Виховувати дитину йому допомагала його матір ОСОБА_7 , а у 2020 році він зійшовся зі ОСОБА_6 і з того часу вони живуть разом - він, ОСОБА_6 , двоє її дітей і ОСОБА_5 . Наразі він проходить військову службу у ЗСУ, дитиною опікується його співмешканка, яка не має повноважень вирішувати питання, пов`язані з життям сина. Після війни вони хочуть одружитися, і тоді ОСОБА_6 має намір усиновити ОСОБА_5 . Він не спілкується з його матір`ю, але ніколи не перешкоджав би їй, якщо б вона хотіла бачити сина, брати участь у його житті. ОСОБА_4 жодного разу не поцікавилася дитиною, не сприяла її утриманню, розвитку. Вважає, що її треба позбавити батьківських прав та стягнути аліменти.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

16.03.2023 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10.04.2023, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі - пояснення (заперечення) щодо позову.

10.04.2023 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 04.05.2023.

04.05.2023 через неявку відповідача розгляд справи відкладено на 22.05.2023, а 22.05.2023 у справі оголошувалася перерва до 23.05.2023 за клопотанням представника позивача.

22.05.2023 у зв`язку із повторною неявкою до суду відповідача, що була повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання нею відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Відповідач ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю дитини ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,9). Батьком дитини є ОСОБА_2 , (а.с.6). Також ОСОБА_4 має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).

Місце проживання ОСОБА_4 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10,40), однак фактичне місце проживання і місцезнаходження відповідача невідоме, обстежити її умови проживання не видалося можливим (а.с.29). До кримінальної та адміністративної відповідальності вона не притягувалася (а.с.26). На обліку як отримувач державної допомоги в Управлінні соціального захисту населення Покровської міської ради (а.с.31), у психіатричному кабінеті КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» (а.с.33) вона не перебуває, аліменти з неї на утримання дитини ОСОБА_3 не стягувалися (а.с.32).

20.02.2023 ОСОБА_6 звернулася із заявою до начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Мирноградської міської ради про захист прав дитини, у якій повідомила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_2 , який з 02.02.2023 служить у ЗСУ, а у її родині мешкає його син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати якого не бере участі у вихованні та утриманні дитини багато років (а.с.17). Таку ж саму заяву 28.02.2023 подала і бабуся дитини - ОСОБА_7 , яка вказала, що її син ОСОБА_2 виховує дитину з 10-місячного віку, мати хлопчика покинула його і ніколи не намагалася повернути (а.с.18).

Дитиною ОСОБА_3 21.02.2023 письмово підтверджене службі у справах дітей, що він мешкає у родині свого батька ОСОБА_2 , який з народження утримує і виховує його. З матір`ю він спілкувався лише один раз за життя - 05.02.2023 телефоном. Вважає справедливим позбавлення її батьківських прав щодо нього (а.с.19).

28.02.2023 Мирноградським міським центром соціальних служб складений висновок оцінки потреб сім`ї ОСОБА_6 , яким встановлена відсутність батьківського піклування над дитиною ОСОБА_3 (а.с.20-21).

З 02.02.2023 батько дитини ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України (а.с.22). До моменту призову на військову службу він фактично працював у ТОВ «Шахтобудівельна компанія» прохідником Дирекції з виробництва, загальна сума його доходу за липень-грудень 2022 року склала 198806,41 грн (а.с.16). ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка за адресою: Дніпропетровська область, Межівський район, с/рада Слов`янська, кадастровий номер: :02:002:0141 (а.с.28). Місце проживання ОСОБА_2 зареєстроване разом з його матір`ю ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.30).

У наданій службі у справах дітей 28.02.2023 заяві ОСОБА_2 підтвердив самостійне виховання ним сина, вказавши, що не бачив мати дитини ОСОБА_4 з 2012 року, і вона жодним чином не цікавиться ним. Зараз він мешкає без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_6 , яка допомагає йому у вихованні (а.с.23).

Дитина ОСОБА_3 здорова, на обліку лікарів не знаходиться (а.с.24). Мешкає з батьком ОСОБА_2 , а також зі ОСОБА_6 і двома її дітьми за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.27). Навчається у 6-А класі ЗОШ №8 Мирноградської міської ради, і за інформацією про стан навчання і виховання дитини характеризується позитивно щодо всіх показників розвитку. В інформації зазначене, що виховують дитину і приділяють їй належну увагу батько і ОСОБА_6 , у той час як біологічна мати ОСОБА_4 сином не цікавиться, участі у його вихованні не бере (а.с.25).

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради №005 від 03.03.2023 визначене, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо малолітнього ОСОБА_3 та стягнення з неї аліментів на утримання сина є доцільним і відповідатиме інтересам дитини (а.с.34-37).

Опитана судом у присутності педагога ОСОБА_10 дитина ОСОБА_3 повідомив, що з народження мешкає з батьком ОСОБА_2 , який все життя займається його вихованням і утриманням, також з ними мешкає його бабуся ОСОБА_7 . Кілька років тому батько познайомився із тіткою ОСОБА_6 , і вони почали проживати всі разом - він, батько, тітка ОСОБА_6 та двоє її дітей. Зараз з ними живе і бабуся. З лютого 2023 року батька призвали служити до ЗСУ, і зараз ним повністю опікується тітка ОСОБА_6 , вони добре живуть, ставлення до нього хороше. Свою рідну матір він не пам`ятає, не бачив її у свідомому віці. Вона ніяким чином не спілкується з ним, де живе - він не знає. Коли батька призвали до лав армії, тітка ОСОБА_6 знайшла матір у соцмережах, він поговорив з нею один раз телефоном і більше вона на зв`язок не виходила. Телефоном вона казала, що любить його, але нічим допомогти не може. Він розуміє, у чому полягає позбавлення батьківських прав, і бажає, щоб її позбавили батьківських прав щодо нього.

Судом в ході судового розгляду справи за клопотанням представника позивача також опитано свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що до моменту її знайомства з ОСОБА_2 близько 4 років тому він сам за допомогою своєї матері виховував ОСОБА_5 , а останні три роки вони проживають разом як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. З ними живуть двоє її дітей від іншого чоловіка, а також ОСОБА_5 , і зараз - бабуся, мати ОСОБА_2 . ОСОБА_5 вона вважає своєю дитиною, опікується ним, виховує, любить. Мати ОСОБА_3 ОСОБА_4. їй незнайома, вона ніколи не бачила її, але змогла розшукати у соцмережах, коли чоловіка призвали до ЗСУ та вона зрозуміла, що документально є ніким дитині і не може повною мірою захищати його права та інтереси. Їй вдалося влаштувати дитині телефонну розмову з матір`ю, однак така сталася лише одного разу, а потім ОСОБА_4 на зв`язок більше не вийшла і видалила відомості про себе, адже дитина їй не потрібна. Після повернення чоловіка з війни вони хочуть побратися, і тоді вона планує усиновити ОСОБА_5 , щоб бути його матір`ю на законних підставах.

V. Оцінка суду

Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, свідка, думку дитини, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач систематично свідомо ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої дитини. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків суду не надано.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Діючи виключно в інтересах дитини з метою захисту їхніх прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає жодних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі.

Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів малолітнього ОСОБА_3 суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав стосовно нього.

Відповідно до частин другої та третьої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, вона зобов`язана виконувати свої батьківські обов`язки з її утримання до досягнення сином повноліття, сплачуючи аліменти.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів з відповідача та їх розмір, суд враховує, що відомості про стан здоров`я ОСОБА_4 на час розгляду справи відсутні, відповідач перебуває у працездатному віці, має ще одного неповнолітнього сина. З огляду на наведене, немає перешкод для стягнення з неї на утримання сина ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 03.03.2023 і до повноліття дитини.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст.141 ЦПК України та виходячи з кількості вимог у справі з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір розмірі 1073,60 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав та судовий збір в сумі 1073,60 грн за вимогу про стягнення аліментів, а загалом - 2147,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,128,258,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Мирноградської міської ради (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 9, код за ) в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України, починаючи з 03.03.2023 і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його перегляд відповідачем та подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 29.05.2023.

Суддя: В.С. Салькова