Єдиний унікальний номер 722/4/23
Номер провадження 2/722/70/23
11 травня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Ратушенка О.М.
секретаря судових засідань Кушнір І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокиряни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Фонд допомоги аграріям» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,-
Позивач Кредитна спілка «Фонд допомоги аграріям» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, в якому просила стягнути солідарно з відповідачів на користь КС«Фонд допомоги аграріям» заборгованість закредитним договором №48/2021 від 20.07.2021 року в розмірі 153046,52 грн. та судові витрати.
Голова правління КС «Фонд допомоги аграріям» Саранов І.В. у судове засідання не з`явився, однак направив до суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному об`ємі та просив розглянути справу без його присутності, не заперечив щодо винесення заочного рішення у справі.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подавали.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази судом встановлено, що 20.07.2021 року між Кредитною спілкою «Фонд допомоги аграріям» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №48/2021.
Відповідно до п.1.1 кредитного договору, позивач зобов`язався надати грошові кошти у кредит позичальникові у сумі 100000,00 грн. на умовах встановлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом.
Відповідно до п.1.2 кредитного договору, загальний розмір наданого кредиту становить 100000,00 грн.
Вказані грошові кошти були фактично перераховані на рахунок ОСОБА_1 , що вбачається із платіжного доручення №128 від 20.07.2021 року.
Відповідно до п.2.2 кредитного договору, кредит надавався строком на 24 місяці з 20.07.2021 року по 20.07.2023 року. Аналогічне вбачається з п.12.1 кредитного договору.
Відповідно до п.2.10 кредитного договору, цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту) споживчий на лікування.
Відповідно до п.3.1 кредитного договору, позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 42 відсотки річних.
Відповідно до п.3.4 кредитного договору, сплата відсотків здійснюється в порядку, передбаченому графіком платежів, визначеним договором з урахуванням положень розділу 4 договору.
Відповідно до п.3.5 кредитного договору, прострочення сплати кредиту та/або відсотків згідно графіку платежів не зупиняє нарахування відсотків, крім випадку прийняття окремого рішення про це кредитодавцем.
Відповідно до п.4.1 кредитного договору, сторони погодили строки та розміри повернення кредиту та сплати відсотків по графіку платежів, згідно додатку №1 до договору.
Як вбачається з графіку погашення кредиту (додаток №1 до кредитного договору №48/2021 від 20.07.2021 року) ОСОБА_1 зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за ним, щомісячно, рівними платежами в розмірі 7666,66 грн.
Однак, вказаний обов`язок позичальником жодним чином не виконувався, оплата за кредитом взагалі не здійснювалася.
Таким чином ОСОБА_1 прострочений строк повернення кредиту та сплати відсотків за ним на понад 15 місяців.
Відповідно до п.6.4 кредитного договору, у разі затримання позичальником сплати частини споживчого кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виконання якого ще не настав, в повному обсязі.
Відповідно до п.6.5 кредитного договору, якщо кредитодавець, відповідно до умов договору вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються позичальником протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов договору, вимога кредитодавця втрачає чинність.
На виконання п.п.6.4-6.5 кредитного договору позивач 24.10.2022 року надіслав ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за час фактичного користування грошовими коштами, однак відповіді на вказану вимогу не отримано до теперішнього часу.
Відповідно до п.п.2-3 п.7.1 кредитного договору, у разі прострочення позичальником виконання зобов`язань зі сплати платежів за договором можуть настати правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, дострокове повернення позичальником кредиту з підстав та в порядку, передбаченому розділом 6 договору; відшкодування збитків у розмірі несплаченої суми кредиту та відсотків за фактичний строк користування кредитом.
Відповідно до п.п.3 п.8.1.1 кредитного договору, кредитодавець має право вимагати, зокрема, дострокового повернення кредиту та сплати відсотків та інших платежів у разі настання обставин, передбачених п. 6.4 договору.
Відповідно до п.п.2 п.8.2.2 кредитного договору, позичальник зобов`язаний, зокрема, погашати кредит та сплачувати відсотки у порядку, визначеному розділом 4 цього договору.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 умови кредитного договору №48/2021 належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 24.10.2022 року утворилася заборгованість у сумі 153046,52 грн., а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості є обґрунтованими.
Вирішуючи позовні вимоги в частині відповідальності поручителів, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.9.1 кредитного договору, для забезпечення виконання зобов`язань позичальника перед кредитором за цим договором сторони укладають договір поруки.
На підставі п.9.1 кредитного договору та в забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань з повернення кредиту між позивачем та відповідачами 20.07.2021 року були укладені аналогічні за змістом договори поруки №48/1/2021 з ОСОБА_2 та №48/2/2021 з ОСОБА_3 .
Відповідно до п.1.1 договорів поруки, поручителі поручилися перед кредитодавцем за виконання обов`язку ОСОБА_1 за договором, передбаченим розділом 2 цього договору.
Відповідно до п.1.2 договорів поруки, у разі порушення позичальником обов`язку за основним договором позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Відповідно до п.2.1 договорів поруки, під основним договором у цих договорах поруки розуміють договір про споживчий кредит №48/2021 від 20.07.2021 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладений між КС «Фонд допомоги аграріям» (в основному договорі іменується «кредитодавець») та ОСОБА_1 (в основному договорі іменується «позичальник») відповідно до якого позичальнику наданий кредит у сумі 100000,00 грн. зі сплатою 42% річних.
Відповідно до п.2.2 договорів поруки, строк кредитного договору №48/2021 від 20.07.2021 року становить 24 місяці.
Відповідно до п.2.4 договорів поруки, поручителі засвідчили, що вони ознайомлені із кредитним договором та погоджуються з його умовами. Аналогічне вбачається і з п.4.5 договорів поруки.
Відповідно до п.3.1 договорів поруки, відповідальність поручителя перед кредитором включає сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків.
Відповідно до п.4.1 договорів поруки, у разі порушення (невиконання або неналежного виконання) позичальником обов`язку за основним договором, кредитодавець вправі звернутись з вимогою про виконання, як до позичальника, та і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.
Відповідно до п.4.2 договорів поруки, у випадку невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позичальник та поручитель відповідають перед кредитодавцем як солідарні боржники.
Відповідно до п.4.3 договорів поруки, поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що й позичальник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних відсотків, а також по відшкодуванню всіх збитків.
Позивач 24.10.2022 року надіслав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як поручителям, вимоги про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за час фактичного користування позичальником грошовими коштами, однак відповіді на вказані вимоги не отримано до теперішнього часу.
Так як за договорами поруки поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 несуть солідарну з позичальником відповідальність перед Кредитною спілкою за зобов`язаннями позичальника в повному обсязі, то сума заборгованості має бути стягнута з боржника солідарно з поручителями.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору.
На підставі ст.ст.526, 553, 554, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.2-4, 12-13, 17-18, 76-82, 89, 95, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 288-289, 352, 354-355, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Кредитної спілки «Фонд допомоги аграріям» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: