Провадження номер 2/741/381/23
Єдиний унікальний номер 741/1156/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року Носівськийрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Гридасової А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Носівської територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог з уточненням, позивачі вказують, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відносився до типу колгоспного двору.

Згідно з ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), зазначений будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, як майно колгоспного двору, належало його учасникам тобто: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

За таких обставин, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 належало по 1/4 частині житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

З введенням в дію з 15.04.1991 Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано, але ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували права власності на даний будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з фактично належної їй 1/4 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як члену колишнього колгоспного двору.

Спадщину після смерті ОСОБА_1 прийняли спадкоємці її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2

01 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого до ОСОБА_1 переходить вищезазначена 1/4 частка житлового будинку в порядку спадкування після померлої ОСОБА_1 .

У червні 2023 року ОСОБА_1 звертався до Носівської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкового права після померлої, але нотаріус, оглянувши надані документи роз`яснив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадкове майно, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а також у зв`язку з тим, що за час свого життя померла офіційно не зареєструвала право власності, а сам будинок відносився до типу колгоспних дворів і на даний час змінити статус двору не можливо. Окрім того з введенням в дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори було ліквідовано. Одночасно було роз`яснено про можливість оформлення спадкових прав в судовому порядку.

Також в квітні 2023 року було звернення до державного реєстратора Носівської міської ради Чернігівської області з метою реєстрації права власності на відповідні частки вищезазначеного будинку. Однак державним реєстратором Носівської міської ради Чернігівської області було відмовлено у державній реєстрації прав.

Позивач ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на:

- 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як членом колишнього колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_3 просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як членом колишнього колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як членом колишнього колгоспного двору.

Ухвалою судді від 22 червня 2023 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого судового засідання.

У підготовче засідання позивачі не з`явилися. Подали до суду заяву, в якій просили провести розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Носівської територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» надіслала заяву про розгляд справи без участі представника Носівської міської ради Чернігівської області, вказала, що міська рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки Носівської міської ради Чернігівського області від 04 квітня 2023 року (а. с. 15).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належало по 1/4 частині житлового будинку в АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору, але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтва та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на будинок.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 10).

З копії довідки Носівської міської ради Чернігівської області від 01 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 . На день смерті разом з нею були зареєстрована та проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (а. с. 14).

Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з фактично належної їй 1/4 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як члену колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_3 був чоловіком померлої ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 11).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були синами померлої ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 12, 13).

З копії спадкової справи заведеної Носівською державною нотаріальною конторою від 31.12.2022 за № 397/2022 вбачається, що у встановлений законодавством шестимісячний строк спадщину після померлої ОСОБА_1 прийняли позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Позивач ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини. 01 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого спадщина поділена між спадкодавцями таким чином, що до ОСОБА_1 переходить у спадщину як спадкоємцю за законом першої черги з урахуванням домовленостей за цим договором 1/4 частка житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю ( ОСОБА_1 ) як члену колишнього колгоспного двору (а. с. 36-40).

Державним нотаріусом Носівської державної нотаріальної контори Киреєвою Л.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та згідно договору про поділ спадкового майна від 01.06.2023 на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю ( ОСОБА_1 ) як члену колишнього колгоспного двору, у зв`язку з відсутністю необхідних документів на спадкове майно, що підтверджується копією постанови від 13 червня 2023 року (а. с. 21).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 28 квітня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні реєстраційних дій по факту реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена (а. с. 20).

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261, ч. 1 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно з ч. 1 ст. 1268, ч. 1, ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 в частині визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Щодо заявлених позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 вимог про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, як членами колишнього колгоспного двору, суд приходить до наступних висновків.

Існування колгоспного двору припинено 15 квітня 1991 року на підставі набуття чинності Закону України "Про власність".

Усі члени колгоспного двору мали право на вказаний вище будинок з господарськими будівлями та спорудами по 1/4 частині кожен, що підтверджується матеріалами справи і не спростовано відповідачем.

З огляду на викладене, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору, якими слід вважати і позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які не вибули з членів двору, та не втратили права на частку в його майні, яка визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що в частині визнання права власності на вказаний будинок, який входив до суспільної групи колгоспний двір, у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 392, 1216-1218, 1258, 1261, 1267, 1268, 1296 ЦК України, ст. 200, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Носівської територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 98,5 кв.м, житловою площею 47,9 кв.м, з господарськими будівлями і спорудамив порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 98,5 кв.м, житловою площею 47,9 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 98,5 кв.м, житловою площею 47,9 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 98,5 кв.м, житловою площею 47,9 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Носівська територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: Чернігівська область, м. Носівка, вул. Центральна, буд. 20.

Повний текст рішення складено 03 серпня 2023 року.

Суддя А.М. Гридасова