Справа № 524/3398/23
Провадження № 2/524/1658/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Предоляк О.С., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», третя особа: Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука з цивільним позовом, в якому просить визнати протиправними дії Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» щодо нарахування боргу за послуги з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2022 року по 01.04.2023 року та зобов`язати Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» здійснити перерахунок за послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2022 року по 01.04.2023 року з урахуванням визначеного теплового навантаження у кількості 0,104 Гкал на місяць.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі приходжу до наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Проте разом із предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб`єктний критерій.

Згідно із частиною другою статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом частин першої, другої та третьої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва-підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір - господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Так, відповідно до п. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

Отже, за загальним правилом критеріями належності справи до господарського судочинства є в сукупності суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Згідно договору № 1955 про постачання теплової енергії, згідно якого, споживачем послуг з теплопостачання є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , яка діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № ААВ 015985.

Так як вбачається з позовної заяви спір виник між ОСОБА_1 та юридичною особою Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» з приводу надання послуг з постачання теплової енергії до нежитлових приміщень та вбудованого кафетерію, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та використовуються для підприємницької діяльності.

Із урахуванням наведеного, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, мають приватноправовий характер, стосуються захисту майнового інтересу позивача як приватного підприємця, а тому справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження в цивільній справі слід відмовити та роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом в порядку господарського судочинства до Господарського суду Полтавської області.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження в цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», третя особа: Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Роз`яснити позивачу право звернутися з відповідним позовом в порядку господарського судочинства до Господарського суду Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцятиднів з дня її проголошення.

Суддя О.С. Предоляк