Справа № 932/9480/20
Провадження № 2/932/1700/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі судового засідання - Рошошка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ :

17.08.2020 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.02.2020 року близько 12 год. 35 хв. на вулиці Короленко біля будинку №6 в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ГАРЗ IN-01 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення із належним ОСОБА_1 автомобілем Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, завдавши автомобілю суттєві механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2020 року у справі № 932/2145/20 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУПАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Позивач вказує на те, що цивільна відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами була застрахована в ТВД СК «Альфа-Гарант» відповідно до Полісу АМ 8581595 від 24.02.2019 року, тому обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної його майну покладається на ТВД СК «Альфа-Гарант». Оскільки в даному випадку мав місце страховий випадок, визначений у ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування 17.02.2020 року він звернувся з письмовою заявою про відшкодування збитків до уповноваженого представника ТВД СК «Альфа-Гарант» у м.Дніпро та на підставі вимог ст. 35 вказаного Закону надав всі необхідні документи у повному обсязі, його заяву було зареєстровано за № Цв/20/1346 від 17.02.2020 року; страхова сума за полісом складає 100 000,00 грн. В наслідок ДТП йому як власнику пошкодженого автомобіля було завдано матеріальну шкоду в розмірі 155 136,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 06/2020 від 19.06.2020 року. Він виявив бажання отримати страхове відшкодування шляхом перерахування ФОП ОСОБА_3 , оскільки саме даним підприємцем було проведено відновлювальний ремонт належного йому транспортного засобу, про що письмово повідомив відповідача. Також, ним, з метою визначення розміру заподіяної йому як власнику пошкодженого транспортного засобу шкоди було замовлено товарознавче дослідження. Відповідно до «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту належного йому автомобіля складає 254 419,61 грн. та розмір спричинених йому збитків як власнику автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, яка сталася 14.02.2020 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 136 367,65 грн. При огляді експертом належного йому транспортного засобу був присутній представник ТВД СК «Альфа-Гарант» (страховий комісар), який повністю погодився із виявленими на автомобілі пошкодженнями. Вказана сума збитків була прорахована з урахуванням курсу долара США на дату оцінки 24,4795 грн. за 1 долар США; за проведення автотоварознавчого дослідження ним було сплачено 2500,00 грн. 21.05.2020 року ТВД СК «Альфа-Гарант» на рахунок ФОП ОСОБА_3 було перераховано страхове відшкодування у розмірі 64852,28 грн. Від дня подання всіх необхідних документів для отримання страхового відшкодування заяви ТВД СК «Альфа-Гарант» до моменту виплати минуло 95 днів. Позивач зазначає, що, вважаючи, що страховиком було частково виконані обов`язки за полісом АМ 8581595, він звернувся до відповідача з заявою про здійснення доплати в розмірі 33 147,72 грн. (100 000,00 грн. (страхова сума) 2000,00 грн. (франшиза) 64 852,28 грн. (перераховані на СТО кошти) = 33 147,72 грн.). Однак, згідно листа вих. № 2Ї2379 від 05.06.2020 року його повідомлено про те, що відповідачем було проведено розрахунок розміру спричинених йому збитків і перераховане на СТО страхове відшкодування є повною виплатою за заявленим страховим випадком.

Позивач зазначає, що на його думку відповідачем свідомо були допущені грубі помилки під час проведення розрахунків щодо розміру завданих йому збитків, оскільки розрахунок не відповідає встановленим вимогам п.4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року. Він категорично не згоден з вищезазначеною сумою страхового відшкодування, запропонованої йому представником ТВД СК «Альфа-Гарант», оскільки на підставі висновку автотоварознавчого дослідження та акту огляду транспортного засобу № 53-02.20 від 25.02.2020 року витрати на ремонт автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, що сталася 14.02.2020 року, з урахуванням зносу складають 136 367,65 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, що сталася 14.02.2020 року, на підставі акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_3 (СТО «GABRUS», м.Дніпро, вул. Шинна, 23) № 06/2020 від 19.06.2020 року становить 155 136,00 грн. Він вважає, що відповідач відповідно до умов Полісу АМ 8581595 та вимог Закону зобов`язаний виплатити йому страхове відшкодування в межах граничного розміру страхового відшкодування 98000 грн., що обумовлено п.36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; неправомірними діями відповідача були порушені його права на отримання в повному обсязі страхового відшкодування за вказаним Полісом, у зв`язку з чим він вимушений звертатися до суду із даним позовом.

Позивач також вказує на те, що у зв`язку з виплатою йому частини страхового відшкодування на 95 день має місце порушення Закону і страхова компанія ТВД СК «Альфа-Гарант» повинна сплатити йому пеню за прострочку (сума боргу х 2 ставки пені (%)/100%/365 днів х кількість днів = пеня, тобто 98000,00 грн.х2х30%/100%/365х5=805 грн.). Таким чином, різниця між фактично виплаченим страховим відшкодуванням та спричиненим йому розміром шкоди, яка мала бути компенсована відповідачем страховим відшкодуванням, складає 33952,72 грн., з яких 33147,72 грн. недоплачене страхове відшкодування + 805,00 грн. пеня. Як зазначає позивач, в наслідок неправомірних дій відповідача йому також була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із категоричною відмовою відповідача в добровільному порядку виконати вимоги закону та виплатити йому у повному обсязі страхове відшкодування. Він самостійно був змушений вишукувати докази невідповідності дій відповідача вимогам законодавства, звертатися за правовою допомогою до адвоката, позичати гроші на ремонт автомобіля, в той час як відповідач намагався всіляко ухилитись від виконання прийнятих за полісом АМ 8581595 обов`язків. В наслідок використання автомобіля забезпечувалися не тільки його особисті інтереси, а і інтереси його родини, він тривалий час не міг відремонтувати автомобіль через брак коштів. Вказані неправомірні дії відповідача погіршили його душевне і соціальне благополуччя, були порушені його нормальні життєві зв`язки, що змусило його витрачати додаткові зусилля для організації свого життя, а також додаткових витрат. Враховуючи тяжкість заподіяної душевної травми, а так само глибину емоційних переживань, які були посилені категоричною відмовою відповідача від виплати страхового відшкодування у повному обсязі, він оцінює заподіяну моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 36 452 грн. 72 коп., моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., а всього 56 452 грн. 72 коп., понесені витрати по справі, які складаються зі сплаченого ним судового збору, витрат на професійну правову допомогу та в зв`язку з проведенням судової експертизи. .

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 року дана цивільна справа передана в провадження судді Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою суду від 17.08.2020 року суддею відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено проведення підготовчого засідання.

15.06.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову позивача. В обгрунтування своїх заперечень посилається на те, що ТВД СК «Альфа-Гарант» вчасно (на третій день після повідомлення позивачем про ДТП) на виконання вимог закону направило свого представника для огляду пошкодженого автомобіля. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» для визначення розміру збитків звернулося до судового експерта Різниченка В.Д.; відповідно до висновку судового експерта №35-1/20 від 19.05.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Форд Куга, днз НОМЕР_2 , склала 137 000,04 грн. з врахуванням 20% ПДВ. Посилаючись на ст. 29 вказаного Закону, представник відповідача зазначає, що відповідач відшкодовує вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу, який відповідно до вказаного вище висновку експерта становить 47,10%, тому експерт визначив, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу становить 80 222,74 грн. з вирахуванням 20% ПДВ. Оскільки позивач не надав страховику доказів, підтверджуючих, що він поніс витрати з оплати ПДВ, вартість матеріального збитку, завданого позивачу, було визначено за вирахуванням 20% ПДВ в розмірі 66 852,28 грн. Також, з урахуванням того, що Поліс АМ 8581595 передбачає франшизу в розмірі 2000,00 грн., Товариство сплатило страхове відшкодування в розмірі 64 852,28 грн.; 19.06.2020 року Товариство додатково сплатило позивачу пеню у розмірі 56,70 грн. Тобто, саме 64 852,28 грн. є справедливим розміром страхового відшкодування, визначеним у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважає, що позивачем в позовній заяві не наведено жодних обгрунтувань, які б свідчили про порушення ТДВ СК «Альфа-Гарант» вимог зазначеного Закону щодо порядку або строків виплати страхового відшкодування, адже обсяг відповідальності страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Представник відповідача також вказав, що вважає, що позивач не довів, що вартість відновлювального ремонту, викладена у висновку судового експерта № 35-1/20 від 19.05.2020 року, визначена експертом з порушенням методики товарознавчої експертизи чи закону; позивач не надав доказів рецензування звіту, виконаного на замовлення страховика; на момент розгляду справи в суді вказаний висновок судового експерта є дійсним. Вважає, що висновок №53-02.20 від 25.02.2020 року, складений на замовлення позивача, не може спростувати висновку судового експерта №35-1/20, виконаного ПП Різниченко В.Д., оскільки відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року, висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Вважає, що надані позивачем акт виконаних робіт, рахунок фактура також не є належними доказами по справі в розумінні положень статей 3, 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», статей 22, 25, 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не можуть спростувати висновку експерта №35-1/20, також вважав відсутніми підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

15.09.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 07.12.2020 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2021 року за клопотанням позивача призначено у даній цивільній справі судово-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, в зв`язку з зазначеним провадження у даній цивільній справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2021 року провадження у цивільній справі поновлено та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2022 року за клопотанням позивача доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України проведення судово-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2021 року у даній цивільній справі, провадження в цивільній справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 01.05.2023 року провадження у цивільній справі поновлено та справу призначено до судового розгляду.

07.07.2023 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за заявою позивача постановлено ухвалу про роз`яснення ухвали суду про призначення експертизи, а саме, що в зв`язку з тим, що транспортний засіб Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2012 року випуску, пошкоджений під час ДТП 14.02.2020 року, було відновлено та відчужено позивачем ОСОБА_1 іншій особі, проведення судово-товарознавчої експертизи, призначеної у даній справі ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2021 року з урахуванням доповнень, викладених в ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2022 року, вирішення експертами поставлених на їх вирішення питань слід здійснювати без проведення дослідження та огляду експертами колісного транспортного засобу Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та під час проведення судово-товарознавчої експертизи враховувати відомості щодо виявлених на автомобілі Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , механічних пошкодженнях відповідно до акту огляду автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 , який додано в якості додатку до «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, та з урахуванням змісту «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, який складено суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 . Цією ж ухвалою доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України проведення у даній цивільній справі судово-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2021 року та з урахуванням змісту ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2022 року, та на вирішення експертизи поставити наступні питання: «1.Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року, станом на 14.02.2020 року?; 2. Який розмір матеріальної шкоди спричинено власнику автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в наслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року, станом на 14.02.2020 року?»; провадження в цивільній справі зупинено на час проведення експертизи.

17.10.2023 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська отримано Висновок експерта від 02.10.2023 за № СЕ-19/104-23/29549-АВ за результатами судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду від 18.10.2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТДВ СК «Альфа-Гарант» на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.07.2023 року у даній цивільній справі.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.10.2023 року поновлено провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

15.11.2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від позивача ОСОБА_1 надійшла Заява про уточнення розміру судових витрат, в якій позивач просить вважати розмір витрат, які він фактично сплатив та має сплатити у зв`язку з розглядом даної справи, 41632,00 грн. В обгрунтування заяви позивач посилається на те, що для надання правничої допомоги, пов`язаної із підготовкою позовної заяви та представництва його інтересів в суді він звернувся до адвоката Капітанова Д.Г., з яким було укладено відповідний Договір. Під час звернення до суду з позовом ним було надано орієнтовний розрахунок судових витрат, які він очікував понести в зв`язку з розглядом даної справи в розмірі 8 138,00 грн. (840,80 грн. судовий збір та 7297,20 грн. витрати на правничу допомогу). Проте, на даний час витрати на правову допомогу, які він вже поніс та має понести у зв`язку з розглядом даної справи суттєво зросли, на даний час розмір його судових витрат складає 41 632,00 грн. Звертаючись з позовом до суду, він не міг передбачити, що справа буде розглядатися тривалий час; орієнтовно із адвокатом Капітановим Д.Г. було узгоджено розмір витрат на надання правничої допомоги, виходячи із часу, необхідного на надання консультації, вивчення матеріалів, складання позовної заяви та участі у судових засіданнях із розрахунку 1 година консультацій, 2 години вивчення матеріалів, 3 години складання позовної заяви, 3 години участі у судових засіданнях, проте, виходячи із позиції відповідача, який заперечував проти задоволення позову та розміру фактично завданої йому шкоди, виникла потреба в проведенні у справі судово-товарознавчої експертизи, що потягло за собою призначення додаткових судових засідань та необхідність в складанні адвокатом процесуальних документів (адвокатські запити, заяви, клопотання, тощо), надання йому додаткових консультацій. Оскільки вартість послуг з надання правничої допомоги за погодженням з адвокатом розраховувалась, виходячи із часу його роботи в погодинному вираженні, вказане суттєво вплинуло на вартість послуг з правничої допомоги, які йому були надані. Також, виходячи із інфляційних процесів в державі за період розгляду справи зросла і вартість години роботи адвоката, у порівнянні із часом складання позову, та відповідно надання орієнтовного розрахунку судових витрат. На даний час адвокатом фактично надані йому послуги із правничої допомоги, пов`язаної з розглядом даної справи, на суму 33908,00 грн. Також, під час розгляду справи ним було оплачено вартість проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 6883,20 грн. Позивач, з посиланням на положення ч.9 ст. 141 ЦПК України, вказує на те, що в даному випадку підставою для звернення з позовом до суду стали саме неправильні дії відповідача, яким без жодного обгрунтування було занижено розмір страхового відшкодування, який мав бути йому виплачений, в наслідок чого він був змушений звертатись до суду за захистом порушеного права. Крім того, від час розгляду даної справи судом відповідач, зловживаючими своїми правами намагається всіляко затягнути розгляд даної справи.

24.11.2023 року від відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшли Заперечення проти Заяви про уточнення розміру судових витрат, в яких представник відповідача, посилаючись на положення ЦПК України, Висновки Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, вказує про те, що дана справа не є складною, підготовка до її розгляду не потребує дослідження великих обсягів чинного законодавства та аналізу великої кількості доказів, а загалом значних затрат часу та зусиль, адже позовна заява є простою, взагалі типовою, дана справа є малозначною, а відтак витрати на професійну правову допомогу у розмірі 41 632 грн. 00 коп. порівняно з сумою позову та складністю справи є не співрозмірними та достатньо завищеними. Посилаючись на зазначене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

В судове засідання учасники справи, їх представники не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У наданій суду заяві представник позивача просив розглянути справу у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити повністю, також просив стягнути з відповідача витрати на проведення експертного дослідження, проведеного ФОП ОСОБА_4 , витрати позивача на правову допомогу, сплату судового збору та проведення судової автотоварознавчої експертизи.

В направленому суду письмовому клопотанні представник відповідача просила розглядати справу без участі представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», відзив на позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на викладене, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відносини в сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зокрема статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.9.1. ст. 9 даного Закону, страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Відповідно до ст.29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Відповідно до ст. 979 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.

Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що р озмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Крім того, вищенаведеним пунктом 36.2 статті 36 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом в порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належав автомобіль Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

14.02.2020 року близько 12 год. 35 хв. на вулиці Короленко біля будинку №6 в м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ГАРЗ IN-01 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення із належним позивачу автомобілем Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під його керуванням, завдавши автомобілю суттєві механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.9 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2020 року у справі № 932/2145/20 ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУПАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2020 року щодо вини ОСОБА_2 у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний позивачу.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована перед третіми особами в ТВД СК «Альфа-Гарант» відповідно до Полісу АМ 8581595 від 24.02.2019 року, тому обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної його майну покладається на ТВД СК «Альфа-Гарант»; стразова сума за полісом становить 100 000,00 грн., франшиза, встановлена договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, складає 2000,00 грн.

Оскільки в даному випадку мав місце страховий випадок, визначений у ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування 17.02.2020 року позивач звернувся з письмовою заявою про відшкодування збитків до уповноваженого представника ТВД СК «Альфа-Гарант» у м.Дніпро та на підставі вимог ст. 35 вказаного вказаного Закону надав всі необхідні документи у повному обсязі, його заяву було зареєстровано за № Цв/20/1346 від 17.02.2020 року.

В наслідок пошкодження автомобіля у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді позивачу як власнику пошкодженого автомобіля було завдано матеріальну шкоду в розмірі 155 136,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 06/2020 від 19.06.2020 року.

Позивач виявив бажання отримати страхове відшкодування шляхом перерахування грошових коштів ФОП ОСОБА_3 , оскільки саме даним підприємцем було проведено відновлювальний ремонт належного йому транспортного засобу, про що письмово повідомив відповідача.

Також, позивачем з метою визначення розміру заподіяної йому як власнику пошкодженого транспортного засобу шкоди, було замовлено товарознавче дослідження. Відповідно до «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 254 419,61 грн. та розмір спричинених йому збитків як власнику даного автомобіля після ДТП, яка сталася 14.02.2020 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 136 367,65 грн.

Вбачається, що при огляді експертом належного позивачу транспортного засобу Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був присутній представник ТВД СК «Альфа-Гарант» (страховий комісар), який погодився із виявленими на автомобілі пошкодженнями, що не спростовано. Із Звіту вбачається, що вказана сума збитків була прорахована з урахуванням курсу долара США на дату оцінки 24,4795 грн. за 1 долар США. Вбачається, що за проведення автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено 2500,00 грн.

ФОП ОСОБА_4 в якості спеціаліста в судовому засіданні підтвердив висновки, викладені ним у «Звіті №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, у якому визначено, що вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 254 419,61 грн. та розмір спричинених йому збитків як власнику цього автомобіля після ДТП, яка сталася 14.02.2020 року, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 136 367,65 грн. При цьому пояснив, що він особисто оглядав вказаний автомобіль та зафіксував виявлені на ньому пошкодження, заподіяні в наслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, про що склав Акт огляду транспортного засобу. Вважав, що висновок ПП ОСОБА_5 про встановлення розміру заподіяної позивачу шкоди, не можна вважати об`єктивним та достовірним, оскільки під час проведення автотоварознавчого дослідження ПП ОСОБА_5 не було здійснено огляду пошкодженого належного позивачу транспортного засобу, а дослідження проводилось на підставі наданих відповідачем експерту фотознімків пошкодженого транспортного засобу, тому зазначеним експертом самостійно та на власний розсуд визначалась вартість запасних частин, що підлягають заміні, та визначено розмір заподіяної шкоди, що не відповідає положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Судом встановлено, що вбачається з матеріалів цивільної справи, 21.05.2020 року ТВД СК «Альфа-Гарант» на рахунок ФОП ОСОБА_3 було перераховано страхове відшкодування у розмірі 64852,28 грн. Від дня подання всіх необхідних документів для отримання страхового відшкодування заяви ТВД СК «Альфа-Гарант» до моменту виплати минуло 95 днів.

Вважаючи, що страховиком було частково виконані обов`язки за Полісом АМ 8581595, позивач звернувся до відповідача ТВД СК «Альфа-Гарант» з заявою про здійснення доплати в розмірі 33 147,72 грн. (страхова сума за полісом 100 000,00 грн. 2000,00 грн. франшиза 64 852,28 грн. (перераховані на ФОП ОСОБА_3 кошти) = 33 147,72 грн.). Однак, згідно листа вих. № 2Ї2379 від 05.06.2020 року позивача було повідомлено відповідачем про те, що ТВД СК «Альфа-Гарант» було проведено розрахунок розміру спричинених йому збитків і тому перераховане ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування є повною виплатою за заявленим страховим випадком.

Позивач у позові посилається на те, що відповідач свідомо допустив грубі помилки під час проведення розрахунків щодо розміру завданих йому збитків, вказує на невідповідність розрахунку встановленим вимогам п.4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року, та зазначає, що він категорично не згоден з вищезазначеною сумою страхового відшкодування, запропонованої йому представником ТВД СК «Альфа-Гарант», оскільки на підставі висновку автотоварознавчого дослідження та акту огляду транспортного засобу № 53-02.20 від 25.02.2020 року витрати на ремонт автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП, що сталася 14.02.2020 року, з урахуванням зносу складають 136 367,65 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля на підставі акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_3 № 06/2020 від 19.06.2020 року становить 155 136,00 грн. Він вважає, що відповідач відповідно до умов Полісу АМ 8581595 та вимог Закону зобов`язаний виплатити йому страхове відшкодування в межах граничного розміру страхового відшкодування 98000 грн. з урахуванням встановленої франшизи 2000,00 грн., що обумовлено п.36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; тому він вимушений звертатися до суду із даним позовом.

Вбачається, що, зважаючи на зміст позовних вимог та Відзиву відповідача, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2021 року за клопотанням позивача призначено у даній цивільній справі судово-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, в зв`язку з зазначеним провадження у даній цивільній справі зупинено на час проведення експертизи. Даною ухвалою на вирішення експертизи поставлені наступні питання: «1. Який розмір матеріальної шкоди, завданий власнику автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в наслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року, станом на 14.02.2020 року? 2. Чи суперечать Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 року № 142/5/2092, дії суб`єктів оціночної діяльності з проведення автотоварознавчих досліджень без огляду пошкоджених колісних транспортних засобів».

В зв`язку з надходженням до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи, ухвалою суду від 08.12.2021 року провадження у даній цивільній справі поновлено та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2022 року за клопотанням позивача доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України проведення судово-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2021 року у даній цивільній справі, провадження в цивільній справі зупинено на час проведення експертизи. Даною ухвалою на вирішення експертизи поставлені наступні питання: «1.Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року?; 2. Який розмір матеріальної шкоди спричинено власнику автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в наслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року?».

В зв`язку з надходженням до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів та вчинення дій, пов`язаних з проведенням судової експертизи, ухвалою суду від 01.05.2023 провадження у даній цивільній справі поновлено та справу призначено до судового розгляду.

07.07.2023 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за заявою позивача постановлено ухвалу про роз`яснення ухвали суду про призначення експертизи, а саме, що в зв`язку з тим, що транспортний засіб Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2012 року випуску, пошкоджений під час ДТП 14.02.2020 року, було відновлено та відчужено позивачем ОСОБА_1 іншій особі, проведення судово-товарознавчої експертизи, призначеної у даній справі ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2021 року з урахуванням доповнень, викладених в ухвалі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2022 року, вирішення експертами поставлених на їх вирішення питань слід здійснювати без проведення дослідження та огляду експертами колісного транспортного засобу Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та під час проведення судово-товарознавчої експертизи враховувати відомості щодо виявлених на автомобілі Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , механічних пошкодженнях відповідно до акту огляду автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 , який додано в якості додатку до «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, та з урахуванням змісту «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, який складено суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 .

Цією ж ухвалою доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України проведення у даній цивільній справі судово-товарознавчої експертизи, призначеної ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2021 року та з урахуванням змісту ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2022 року, та на вирішення експертизи поставлені наступні питання: «1.Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року, станом на 14.02.2020 року?; 2. Який розмір матеріальної шкоди спричинено власнику автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в наслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року, станом на 14.02.2020 року?»; провадження в цивільній справі зупинено на час проведення експертизи.

На виконання вищевказаної ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.07.2023 судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України було проведено судову автотоварознавчу експертизу, за результатами якої складено Висновок експерта від 02.10.2023 № СЕ-19/104-23/29549-АВ, відповідно до якого визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року, станом на 14.02.2020 року складає 215 670,06 грн.; розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в наслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року, станом на 14.02.2020 року складає 115 032,48 грн.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як роз`яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу» і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

У Відзиві на позовну заяву та в підготовчому засіданні представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» в обгрунтування своїх заперечень проти позову посилалася, зокрема, на те, що на виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ СК «Альфа-Гарант» для визначення розміру збитків звернулося до судового експерта Різниченка В.Д. і відповідно до складеного ним висновку судового експерта №35-1/20 від 19.05.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , склала 137 000,04 грн. з врахуванням 20% ПДВ; даний експерт визначив, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу, становить 80 222,74 грн. з вирахуванням 20% ПДВ. Оскільки позивач не надав страховику доказів, підтверджуючих, що він поніс витрати з оплати ПДВ, вартість матеріального збитку, завданого позивачу, було визначено за вирахуванням 20% ПДВ в розмірі 66 852,28 грн., за вирахуванням франшизи в розмірі 2000,00 грн., Товариство сплатило страхове відшкодування в розмірі 64 852,28 грн.; 19.06.2020 року Товариство додатково сплатило позивачу пеню у розмірі 56,70 грн., тобто саме 64 852,28 грн. є справедливим розміром страхового відшкодування, визначеним у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Разом з цим, при ухваленні рішення у даній справі суд бере до уваги вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 та розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику зазначеного автомобіля в наслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року, станом на 14.02.2020 року, які визначені у Висновку експерта від 02.10.2023 № СЕ-19/104-23/29549-АВ, складеному судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на виконання ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.07.2023, якою постановлено про необхідність визначення експертами поставлених на їх вирішення питань без проведення дослідження та огляду експертами колісного транспортного засобу Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відчужено позивачем, та вказано про необхідність під час проведення судово-товарознавчої експертизи експертам враховувати відомості щодо виявлених на вказаному автомобілі механічних пошкоджень відповідно до акту огляду автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складеного суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 , який додано в якості додатку до «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, та з урахуванням змісту «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, який складено суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 , кваліфікація якого відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Суд дійшов такого висновку, зважаючи на те, що в ході розгляду справи було встановлено, що транспортний засіб Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2012 року випуску, який був пошкоджений під час ДТП 14.02.2020 року, було відновлено та відчужено позивачем ОСОБА_1 іншій особі. Зі «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, складеного суб`єктом оцінювальної діяльності ОСОБА_4 вбачається, що єдиним суб`єктом оцінювання, який фактично оглядав пошкоджений транспортний засіб та зафіксував виявлені на ньому пошкодження, є саме суб`єкт оцінювальної діяльності ОСОБА_4 , яким і був складений вказаний Звіт.

Натомість, ПП ОСОБА_5 , на висновок якого посилається відповідач, як на підставу розрахування розміру страхового відшкодування, під час проведення автотоварознавчого дослідження огляд пошкодженого належного позивачу транспортного засобу взагалі не проводив, що не заперечувалось представником відповідача в підготовчому засіданні та у Відзиві га позов, а Висновок свого експертного дослідження ПП ОСОБА_5 складав на підставі наданих йому відповідачем фотознімків вказаного транспортного засобу, при цьому самостійно та на власний розсуд визначав вартість запасних частин, що підлягають заміні, що вбачається із складеного ним висновку та що не відповідає положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року, тому суд і дійшов висновку про необхідність використання експертами в ході проведення вищезазначеної судової автотехнічної експертизи вихідних данних, отриманих саме зі «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, складеного ФОП ОСОБА_4 .

Також, при проведенні судової експертизи та складанні Висновку експерта від 02.10.2023 № СЕ-19/104-23/29549-АВ, призначеної ухвалою суду, судові експерти були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків.

Окрім того, будь-яких доказів в спростування висновків, викладених у Висновку експерта від 02.10.2023 № СЕ-19/104-23/29549-АВ, складеному судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та розміру матеріальної шкоди, спричиненої власнику зазначеного автомобіля в наслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2020 року, відповідачем суду не надано.

Як вище зазначено, відповідно до п.36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Таким чином, з відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» підлягає стягненню на користь позивача невиплачене страхове відшкодування в розмірі 33 147 грн. 72 коп. (страхова сума: 100 000,00 грн. франшиза: 2000,00 грн. 64 852 грн. 28 коп. перераховані на ЦОП Цифра кошти = 33 147 грн. 72 коп.).

У позові позивач також просить стягнути з відповідача пеню за прострочку виплати страхового відшкодування в сумі 805,00 грн.

Як зазначено у п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як встановлено, 21.05.2020 року відповідачем на рахунок ФОП « ОСОБА_3 було перераховане страхове відшкодування у розмірі 64 852,28 грн.; від дня подання всіх необхідних документів для отримання страхового відшкодування відповідачем до моменту виплати минуло 95 днів, тому в зв`язку з допущеним простроченням виплати на п`ять днів з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 805,00 грн. (сума боргу х 2 ставки пені (%)/100%/365 днів х кількість днів = пеня, тобто 98000,00 грн. х 2 х 30%/100%/365 х 5=805 грн.).

Отже, з відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» підлягає стягненню на користь позивача невиплачене страхове відшкодування в розмірі 33 147 грн. 72 коп. та пеня в сумі 805,00 грн., а всього 33 952 грн. 72 коп.

У позовних вимогах позивач також просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати по справі, зокрема, витрати на проведення експертного дослідження ФОП ОСОБА_4 в сумі 2500,00 грн.

Відповідно до положень ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

До позовної заяви позивачем було додано копію «Звіту №53-02.20 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу» від 25.02.2020 року, який складено суб`єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_4 за замовленням позивача для визначення розміру збитків, заподіяних в наслідок пошкодження у ДТП належного йому автомобіля Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_2 . За проведення вказаного дослідження позивачем було витрачено 2500,00 грн., що підтверджено копією Квитанції до прибуткового касового ордеру №530220 від 20.02.2020 року, і ці витрати здійснені позивачем для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) в зв`язку з пошкодженням належного йому вищевказаного автомобіля, тому, виходячи з положень ст. 22 ЦК України, ці витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Крім зазначених позовних вимог, позивачем у позові заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн. з посиланням на те, що в наслідок неправомірних дій відповідача йому також була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із категоричною відмовою відповідача в добровільному порядку виконати вимоги закону та виплатити йому у повному обсязі страхове відшкодування. Він самостійно був змушений вишукувати докази невідповідності дій відповідача вимогам законодавства, звертатися за правовою допомогою до адвоката, позичати гроші на ремонт автомобіля, в той час як відповідач намагався всіляко ухилитись від виконання прийнятих за полісом АМ 8581595 обов`язків. В наслідок використання пошкодженого в ДТП автомобіля забезпечувалися не тільки його особисті інтереси, а і інтереси його родини, він тривалий час не міг відремонтувати автомобіль через брак коштів. Вказані неправомірні дії відповідача погіршили його душевне і соціальне благополуччя, були порушені його нормальні життєві зв`язки, що змусило його витрачати додаткові зусилля для організації свого життя, а також привело до додаткових витрат. Враховуючи тяжкість заподіяної душевної травми, а так само глибину емоційних переживань, які були посилені категоричною відмовою відповідача від виплати страхового відшкодування у повному обсязі, він оцінює заподіяну моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації; у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, з`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Сукупність перерахованих умов, за загальним правилом необхідних для покладання цивільно-правової відповідальності на конкретну особу, називається складом цивільного правопорушення. Відсутність хоча б одного із зазначених умов відповідальності, як правило, виключає її застосування. Встановлення даних умов здійснюється саме у зазначеній черговості, оскільки відсутність одного з попередніх умов позбавляє сенсу встановлення інших (наступних) умов.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 року, справа №908/2138/16, за якою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, за відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України та інших норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Проте фізична чи юридична особа звільняється від відповідальності щодо відшкодування моральної шкоди, якщо доведе, що остання завдана не з її вини.

З п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» слідує, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи шкода, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди. Диспозиція наведених норм покладає на позивача обов`язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України № 6-183цс14 від 03 грудня 2014 року.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Зокрема, до них належить ратифікована Верховною Радою України Конвенція про захист прав людини і основних свобод та інші міжнародні договори.

У своїх рішеннях ЄСПЛ виходить із презумпції спричинення моральної шкоди позивачу відповідачем та обов`язку саме відповідача спростувати таку презумпцію. У контексті визнання ЄСПЛ існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди прикладом може слугувати, зокрема, рішення від 15 жовтня 2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України», де Суд послався на своє рішення у справі Бурдова № 2, у якому зазначив таке: «Існує обґрунтована й водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди». В рішенні у справі «Ромашов проти України» (заява № 67534/01) від 27 липня 2004 року ЄСПЛ вказав, що моральна шкода завдана самим фактом правопорушення. Суд не розглядав питання щодо матеріальної шкоди, оскільки заявник не обґрунтовував таку шкоду. Проте Суд ураховує той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації Судом факту порушення. Тобто випливає висновок, що сам лише факт правопорушення має своїм наслідком спричинення моральної шкоди.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що при розгляді справи знайшло підтвердження заподіяння позивачу з вини відповідача моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку із неправомірною відмовою відповідача в добровільному порядку виконати вимоги закону та виплатити йому у повному обсязі страхове відшкодування. Позивач самостійно був змушений вишукувати докази невідповідності дій відповідача вимогам законодавства, звертатися за правовою допомогою до адвоката, позичати гроші на ремонт автомобіля, в той час як відповідач намагався всіляко ухилитись від виконання прийнятих за полісом АМ 8581595 обов`язків. В наслідок використання пошкодженого в ДТП автомобіля забезпечувалися не тільки його особисті інтереси, а і інтереси його родини, він тривалий час не міг відремонтувати автомобіль через брак коштів. Вказані неправомірні дії відповідача погіршили його душевне і соціальне благополуччя, були порушені його нормальні життєві зв`язки, що змусило його витрачати додаткові зусилля для організації свого життя, а також привело до додаткових витрат, в тому числі привело до необхідності звернення до суду з метою захисту порушених прав та законних інтересів.

Вирішуючи питання про розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходить з характеру та обсягу душевних страждань, яких він зазнав, їх тривалості та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення позивача з боку відповідача, тому суд вважає за можливе визначити доведеною заподіяну моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Також, у заявлених вимогах позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 41 632,00 грн., а саме за представництво його інтересів в зв`язку з розглядом його позову у даній справі адвокатом Капітановим Д.Г.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В правовому висновку, викладеному у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час. та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Встановлено, що для надання правничої допомоги, пов`язаної із підготовкою позовної заяви та представництва його інтересів в суді позивач звернувся до адвоката Капітанова Д.Г., з яким ним 03.08.2020 року було укладено відповідний Договір про надання юридичних послуг та здійснення правового захисту (представництва). Предметом даного договору є доручення клієнта ОСОБА_1 та виконання виконавцем - адвокатом Капітановим Д.Г. обов`язку по здійсненню функцій представника прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 в судах першої та апеляційної інстанції з питання стягнення коштів з ТДВ «СК «Альфа-Гарант».

Відповідно до п.4 даного Договору, зокрема, передбачено, що за надання послуг із захисту (представництва) інтересів ОСОБА_1 адвокату виплачується винагорода в розмірі та в строки, зазначені в додатковій угоді до цього договору. Клієнт погоджується, що в ході здійснення захисту (представництва) його інтересів може виникнути необхідність у проведенні певних оплачуваних дій, якими можуть бути проведення експертиз, консультації спеціалістів, поїздки, тощо. До позову позивачем було долучено орієнтовних перелік послуг вказаного адвоката в зв`язку з розглядом даної справи.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 15.11.2023 року до Договору про надання юридичних послуг та здійснення правового захисту (представництва) від 03.08.2020 року, укладеної між адвокатом Капітановим Д.Г. (виконавець) та позивачем ОСОБА_1 (клієнт), сторони даної Додаткової угоди домовились викласти п.4.1. Договору в наступній редакції: «п.4.1. За надання послуг із захисту (представництва) інтересів Клієнта під час розгляду справи судом першої інстанції Виконавцю виплачується винагорода в розмірі 33 908,00 грн., відповідно до розрахунку, який є невід`ємною частиною даної додаткової угоди, в строк, не пізніше ніж протягом 10 днів після ухвалення судом першої інстанції рішення по справі».

Відповідно до Розрахунку витрат на професійну правничу допомогу з представництва інтересів клієнта у справі № 932/9480/20, що є додатком №1 до Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги б/н від 05.08.2020 року між позивачем та адвокатом Капітановим Д.Г. погоджено тривалість та розмір оплати наданих послуг, а саме: вартість 1 години роботи адвоката за угодою сторін, визначена на рівні: 810,80 грн. за годину роботи адвоката в 2020 році; 1000,00 грн. за годину роботи адвоката в 2021 році; 1200,00 грн. за годину роботи адвоката в 2022 році; 1200,00 грн. за годину роботи адвоката в 2023 році.

За надання правової допомоги адвокатом Капітановим Д.Г. визначено: 1. надання консультації, узгодження правової позиції: в 2020 році - 1 година, вартість 810,80 грн., в 2021 році 3 години, вартість 3000,00 грн., в 2022-2023 роках 3 години, вартість 3600,00 грн.; 2. вивчення наданих клієнтом матеріалів: в 2020 році 2 години, вартість 1621,60 грн., в 2021 році 3 години, вартість 3000,00 грн., 2022-2023 роки 2 години, вартість 2400,00 грн.; 3. складання позовної заяви, складання адвокатських запитів, заяв, клопотань та інших процесуальних документів: в 2020 році 3 години, вартість 2432,40 грн., в 2022-2023 роках - 3 години, вартість 3600,00 грн.; 4. час роботи, пов`язаний із участю в судових засіданнях (підготовка до участі в судовому засіданні, учсть в судовому засіданні): в 2020 році 4 години, вартість 3243,20 грн., в 2021 році - 3 години, вартість 3000,00 грн., 2022-2023 роках 6 годин, вартість 7200,00 грн., а всього на суму 33 908,00 грн.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 15.11.2023 року ОСОБА_1 (клієнт) та адвокат Капітанов Д.Г. (виконавець) підтвердили, що виконавець надав, а клієнт прийняв надані юридичні послуги, пов`язані із представництвом клієнта (правничу допомогу) у справі № 923/9480/20:

1.надання консультацій, вивчення наданих матеріалів, складання позовної заяви, участь у судових засіданнях у справі № 923/9480/20 у 2020 році, тривалістю 10 годин, вартістю за годину 810,80 грн., на загальну вартість 8108,00 грн,

2.надання консультацій, вивчення наданих матеріалів, участь у судових засіданнях у справі № 923/9480/20 у 2021 році, тривалістю 9 годин, вартістю за годину 810,80 грн., на загальну вартість 9000,00 грн,

3. надання консультацій, вивчення наданих матеріалів, складання адвокатських запитів, заяв, клопотань, участь в судових засіданнях у справі № 923/9480/20 у 2022-2023 роках, тривалістю 14 годин, вартістю за годину 1200,00 грн., на загальну вартість 16800,00 грн., а всього на суму 33 908,00 грн.

Зважаючи на викладене, виходячи із наведених положень чинного законодавства, з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правову допомогу в сумі 33 908,00 грн.

Як зазначено, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані з проведенням експертизи (ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Вбачається, що за проведення судової автотоварознавчої експертизи, призначеної ухвалою суду у даній справі, позивачем сплачено 6883 грн. 20 коп., що підтверджується Платіжною інструкцією від 20.09.2021 року і відповідно до положень ст. 141 ЦПК України вказана сума грошових коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, задовольняючи позовні вимоги позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259,265, 268, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на відшкодування матеріальної шкоди: невиплачене страхове відшкодування в розмірі 33 147 грн. 72 коп., пеню в сумі 805,00 грн., витрати по сплаті проведення експертного дослідження в сумі 2500,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., понесені по справі судові витрати - витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 6883 грн. 20 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 33 908,00 грн., а всього 98 084 гривні 72 коп. (дев`яносто вісім тисяч вісімдесят чотири гривні сімдесят дві копійки).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення його повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева