Справа № 298/1507/23
Номер провадження 2/298/290/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

05 вересня 2023 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Костринської ОТГ Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

До Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Костринської ОТГ Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно, в якій вона просить:

- встановити факт, що її покійний чоловік ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав на день смерті разом з батьком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 ;

- визнати за позивачкою право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

Перевіривши вищезазначену позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст.ст.175 і 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження (п. 2 постанови ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Із позовної заяви вбачається, що встановлення юридичного факту - факту встановлення проживання впливає на спадкові права позивачки, тому остання звернулася до суду у порядку позовного провадження, об`єднавши дві вимоги немайнову - факт встановлення проживання та майнову - визнання права власності на спадкове майно.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено дві позовних вимоги немайнового та майнового характеру.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 гривень) та майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачеві необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі 1073,60 грн., а також за вимогу майнового характеру з врахуванням зазначеної позивачкою ціни позову (172976,00 грн.) - 1729,76 грн., всього - 2803,36 грн.

Платiжнi реквізити для перерахування судового збору: отримувач ГУК в Закарпатській області/Великоберезнянська тг/22030101, код МФО 37975895, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA0007393, КВК 22030101 (судовий збір).

Долучена до позовної заяви квитанція ID6е83f004-5892-4d3-8bc9-2c5t71098810 від 4 серпня 2023 про сплату ОСОБА_1 судового збору в сумі 1729,76 грн., не може бути прийнята судом як доказ про сплату позивачкою судового збору за позовною заявою, поданою до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, оскільки судовий збір по цій квитанції сплачений за подачу позову до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У відповідності з пунктами 5, 8 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно приписів ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні. У протилежному випадку дії нотаріуса можуть бути оскаржені в передбаченому законом порядку.

Разом з тим, позивачкою в позовній заяві не зазначено, чи зверталася вона до державного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, чи отримувала відмову. Жодних даних на підтвердження вказаних обставин позивачкою до позову не долучено, не надано доказів отримання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачу свідоцтва про право на спадщину), що підтверджує підстави звернення до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, позивачці необхідно на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право) надати суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Вищевказані недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується, практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі «De Geouffre de la Pradelle проти Франції», №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку) де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Костринської ОТГ Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків у визначений судом термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Зизич