Провадження № 22-ц/801/685/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів Матківської М.В., Міхасішина І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2023 року, ухвалене суддею Романюк Л.Ф., повний текст якого складеного того ж дня

у справі №127/25470/22

за позовом ОСОБА_2 (позивач)

до ОСОБА_1 (відповідач)

про стягнення коштів, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернувся до міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, в обґрунтування якого посилався на те, що він вимушено переїхав з м. Харкова до м. Вінниці у зв`язку з військовою агресією РФ.

11.05.2022 вони з відповідачкою уклали договір оренди квартири у приватної особи. Квартира є власністю відповідачки і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір оренди укладено у письмовій формі, підписаний сторонами, після чого йому було передано ключі від зазначеної квартири. Термін дії договору оренди становив два місці - з 11.05.2022 року до 11.07.2022 року.

Сторони договору домовилися, що орендна плата складає 10 000,00 грн на місяць (п. 5.1). Під час підписання договору оренди квартири ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 кошти у сумі 20 000,00 грн, про що засвідчила власноручно письмово на першій сторінці договору. Ці кошти були передані як оплата за весь строк оренди цієї квартири з 11.05.2022 по 11.07.2022.

14.05.2022 року через непередбачені обставини, що виникли у зв`язку з військовим станом на території України та веденням бойових дій, у тому числі у м. Харкові та Харківській області, він хотів узгодити з ОСОБА_3 новий термін закінчення оренди.

Проте відповідач відмовилась узгоджувати новий термін закінчення договору оренди і, крім того, в ультимативній формі вимагала повернути ключі від вхідних дверей. Вранці 22.05.2022 року він намагався зайти в орендовану ним квартиру, але не зміг відчинити вхідні двері, оскільки в ній було змінено замок, про що його не було повідомлено. 24.05.2022 року від час зустрічі з відповідачкою у поліцейській дільниці, остання відмовилась обговорювати варіанти повернення отриманих коштів та наполягала на поверненні ключів від вхідних дверей.

Отже, починаючи з 22.05.2022 року він не користувався квартирою через неможливість доступу до неї.

З урахуванням вказаних обставин просив, стягнути з ОСОБА_3 на свою користь кошти в сумі 16 541,58 грн за час, коли він не міг користуватися квартирою з вини відповідачки та 6000,00 грн витрат, вимушено понесених на проживання в готелі.

Розрахунок суми 16 541,58 грн провів виходячи з наступного: 51 днів х 322,58 грн/день, де: 51 кількість днів не проживання в квартирі, 322, 58 грн вартість оренди квартири за 1 день, яка розраховується як 20000 грн/ 62 дні.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 22 541,00 грн збитків; 2 000 грн витрат на правову допомогу та 992,40 судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

28 лютого 2023 року відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вважає рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2023 року постановленим без повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, та є необґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що вона жодним чином не перешкоджала позивачеві в доступі до орендованої ним квартири під час дії укладеного між ними договору. Стверджує, що не здійснювала заміну замка у вхідних дверях квартири.

Звертає увагу на те, що лише після закінчення строку дії договору оренди позивач почав пред`являти претензії щодо неналежного виконання нею умов цього договору.

На думку апелянта квитанція про оплату бронювання номеру в готелі не є доказом проживання там у зазначений період, і взагалі цілком ймовірним є те, що у даний період в готелі проживала інша особа.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 15 березня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.

Так, згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову в даній справі становить 22 541 грн, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, спір у ній не належить до категорій, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження (частина 4 статті 274 ЦПК України), а тому колегією суддів вирішено, що справа з урахуванням її конкретних обставин може бути розглянута без повідомлення учасників справи.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що 11.05.2022 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали договір оренди квартири у приватної особи та погодили, що орендна плата складає 10 000,00 грн на місяць (п. 5.1).

Під час підписання договору оренди квартири ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 кошти у сумі 20 000,00 грн.

Факт отримання вказаної суми коштів відповідач засвідчила письмово на першій сторінці договору, зазначивши, що ці кошти були передані як оплата за весь строк оренди квартири з 11.05. 2022 по 11.07.2022.

За змістом пояснень від 24.05.2022, наданих ОСОБА_1 на звернення ОСОБА_2 до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області щодо врегулювання питання про повернення коштів, остання вказала, що 11.05.2022 року до неї зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_4 та сказав, що хоче зняти в оренду квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після чого вони зустрілись та підписали договір. ОСОБА_4 надав грошові кошти за перший та останній місяць проживання у загальній кількості 20 000,00 грн, після чого було йому передано ключі від квартири. Надалі, 14.05.2022 ОСОБА_4 написав у месенджер та повідомив її, що хоче обговорити умови закінчення оренди, оскільки вже не планує переїжджати до м. Вінниці. Після чого вона почала шукати та знайшла інших людей. Проте через деякий час ОСОБА_4 повідомив, що знову хоче проживати у квартирі, але йому було відмовлено, так як було знайдено нових людей.

Судом також встановлено, що починаючи з 22.05.2022 року ОСОБА_2 не користувався квартирою через відсутність доступу до неї.

Відповідно до п.10.1 договору оренди квартири у приватної особи від 11.05.2022 року, у випадку невиконання або неналежного виконання обов`язків, передбачених даним договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні понесені збитки у повному обсязі.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 80 від 29.05.2022 ОСОБА_2 з 25.05.2022 року по 29.05.2022 року проживав в готелі «Харвест», вартість проживання становить 6 000,00 грн.

Позиція апеляційного суду

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає цим вимогам.

Відносини найму (оренди) житла врегульовано главою 59 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі. Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін (частина перша статті 209 ЦК України).

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, за змістом укладеного між сторонами 11 травня 2022 року договору оренди квартири у приватної особи, його термін дії визначено з 11 травня 2022 року до 11 липня 2022 року і може бути скорочений лише за згодою сторін п. 4.1, п. 4.2.

Статтею 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 761 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з частиною першою статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

За змістом частин першої-третьої статті 820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла.

Умовами договору оренди квартири у приватної особи від 11 травня 2022 року визначено, що орендна плата за користування квартирою та найм складає 10 000 грн в місяць.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами не оспорюється факт отримання відповідачем орендної плати в розмірі 20 000 грн, тобто за весь термін дії договору (2 місяці).

За умовами договору оренди квартири у приватної особи від 11.05.2022 року ( п. 10.1), у випадку невиконання або неналежного виконання обов`язків, передбачених даним договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні понесені збитки у повному обсязі.

Разом з тим, ОСОБА_1 неналежно виконала свої зобов`язання, а саме здійснила заміну замків у дверях квартири, яку здала в оренду позивачу, чим позбавила його можливості користуватися квартирою протягом встановленого договором строку, отримавши при цьому повну суму оплати, тобто наявна одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 11.1 договору оренди квартири, цей договір може бути достроково розірвано за ініціативою однієї сторони та за узгодженням з іншою стороною (за 14 днів).

Натомість матеріали справи не містять доказів того, що відповідач як орендодавець на виконання вказаних умов договору, узгодила з орендарем ОСОБА_2 порядок розірвання договору оренди.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що договір оренди діяв протягом терміну, на який був укладений, і нею не чинились перешкоди в користуванні позивачем орендованою квартирою шляхом заміни замків, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до вимоги від 06.07.2022 адресованої ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просив останню про повернення йому коштів за не проживання в орендованій ним квартирі за період з 22 травня 2022 року по 11 липня 2022 року в сумі 16 451 грн, а також сплатити йому витрати за проживання в готелі у вказаний період в сумі 6 000 грн.

Твердження апелянта про те, що цю вимогу позивач направив їй після закінчення терміну дії договору, а отже до того часу не мав претензій до неї, не впливають на правильність та законність оскарженого судового рішення з огляду на те, що матеріалами справи підтверджено факт звернення ОСОБА_2 до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області під час дії договору оренди квартири. З пояснень ОСОБА_1 , наданих 24.05.2022 в процесі перевірки за заявою ОСОБА_2 випливає, що вона відмовила останньому в подальшому проживанні в квартирі, так як знайшла інших квартирантів.

Витрати ОСОБА_2 на проживання в готелі «Харвест» в сумі 6 000 грн підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера № 80 від 29.05.2022. Як зазначено в квитанції, кошти отримано за проживання в готелі в період часу з 25.05.2022 по 29.05.2022, а не за бронювання готелю на цей час, як про те стверджує відповідач.

В зв`язку з тим, що судом встановлено факт протиправної односторонньої відмови відповідача від виконання своїх зобов`язань за договором оренди квартири, неможливість позивача проживати у ній в період часу з 22.05.2022 по 11.07.2022, надуманими є доводи апелянта про те, що позивач замість особистого проживання в готелі нібито міг поселити там іншу особу.

Відповідачем до апеляційної скарги будь-яких додаткових доказів, які б не були предметом розгляду судом першої інстанції не подано, як і не наведено додаткових аргументів щодо безпідставності заявлених до неї вимог, які б не були враховані судом першої інстанції.

Отже суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 лютого 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: І. М. Стадник
Судді: І.В. Міхасішин М.В. Матківська