Справа № 143/737/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Сича С.М.,

за участю секретаря Левченко М.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом, -

Встановив:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок позначений літерою «А» з верандою позначеною літерою «а», загальною площею 62,3 кв. м., житловою площею 18,4 кв. м., ганок з козирком, літню кухню-сарай позначених літерою «Б», погріб з шиєю позначений літерою «В», криницю позначену за номером 1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть.

Факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження позивачки та Свідоцтвом про шлюб.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , земельної ділянки, цільове використання якої є для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивачка звернулася до Погребищенської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, державним нотаріусом було оформлено на її ім`я право власності на земельну ділянку, цільове використання якої є для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю проведення державної реєстрації правовстановлюючого документа, Свідоцтва про право власності на будинковолодіння у КП «Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації». Державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Крім позивачки право на отримання Свідоцтв про право на спадщину за законом мали дружина спадкодавця - ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які відмовилися від належних їм часток спадкового майна (заяви про відмову знаходяться в матеріалах спадкової справи).

Правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на житловий будинок (свідоцтво про право власності) за життя ОСОБА_2 в КП «Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації» не був зареєстрований, а на померлих дані документи не реєструються.

За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду.

21 вересня 2022 року суддею відкрито провадження в даній цивільній справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 26).

20 жовтня 2022 року судом ухвалено витребувати від Державного нотаріального архіву Вінницької області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 32-33).

27 квітня 2023 року до суду з Державного нотаріального архіву Вінницької області надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 447/01 від 09 лютого 2001 року щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 67-95).

15 травня 2023 року судом ухвалено витребувати від державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області інформацію про наявність спадкової справи щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У випадку, якщо дана спадкова справа була заведена, зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи (а.с. 99-100).

30 травня 2023 року від Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 332/2020 від 13 жовтня 2020 року щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 105-136).

15 червня 2023 року судом ухвалено залучити ОСОБА_4 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (а.с. 138-139).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги (а.с. 30).

Представник Погребищенської міської ради в судове засідання не з`явився. Проте, головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Жмурчук О.М. через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що в судове засідання з`явитись не має можливості, позов визнає (а.с. 40).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с.145).

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання представником відповідача позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного.

Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, виготовленому фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами від 15 червня 2022 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1960 по 1971 роки (а.с. 15-17).

Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією Свідоцтва про народження (дівоче прізвище - ОСОБА_1 ) серія НОМЕР_1 , виданого 21 липня 1966 року (а.с. 8), та копією Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 виданого повторно 29 липня 2022 року, згідно якого ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_9 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 30 серпня 2022 року № 2 (а.с. 10).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про cмерть серії НОМЕР_3 , виданим 15 липня 2020 року, актовий запис за № 11 (а.с. 112).

Згідно записів по погосподарській книзі №1 за 2001-2005 роки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на день смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Погребищенської міської ради від 12 березня 2021 року № 12 (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 447/01 від 09.02.2001 року (а.с. 68-95).

З матеріалів спадкової справи № 447/01 щодо майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_1 після смерті спадкодавця у встановлений законом строк подала заяву до Погребищенської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом. В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви. Інші спадкоємці, а саме: дружина - ОСОБА_3 , син - ОСОБА_5 , дочка - ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини на земельну частку (пай), що залишився після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , подавши відповідні заяви до нотаріального органу (а.с. 70, 71, 72) .

Крім того, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори про те, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину не прийняли та на неї не претендують (а.с. 85, 86, 87).

З довідки Погребищенської міської ради від 22.03.2021 року № 16 вбачається, що за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Однак, державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О.В. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії від 30 серпня 2023 року за № 299/01-16, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок під АДРЕСА_1 , оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на нього спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 14).

Водночас, 11 жовтня 2001 року державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори В.П. Слінченко було видано ОСОБА_1 . Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Росія» с. Станилівка Погребищенського району Вінницької області розміром 2,91 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 80) та Додаткове Свідоцтво про право на спадщину за законом на право власності на майновий пай, посвідчений Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) у майні СТОВ «Росія» с. Станилівка Погребищенського району Вінницької області, в розмірі 5404 грн.(п`ять тисяч чотириста чотири грн.), в земельному майновому фонді підприємства, виданому державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори О.В. Швецем 28 листопада 2002 року (а.с. 94).

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №332/2020 від 11 липня 2020 року, ОСОБА_3 за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарським будівлями та присадибну земельну ділянку, що розташований по АДРЕСА_1 своїм дітям , а саме сину- ОСОБА_5 та дочці ОСОБА_4 в рівних частках кожному, а земельну ділянку, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-ВН №000275, виданим Станилівською сільською радою 15.03.2002 року, право власності на майновий пай, посвідчене Свідоцтвом на право власності на майновий пай серії ВІ ХУІІ № НОМЕР_5, виданим Станилівською сільською радою 10.09.2001 року, заповіла ОСОБА_4 (а.с.126).

ОСОБА_4 прийняла спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за заповітом на майно, яке складається з земельної ділянки площею 2,1327 га в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:002:0006, розташований на території Погребищенської територіальної громади Вінницького (колишнього Погребищенського ) району Вінницької області (а.с. 121) та 01 липня 2022 року їй державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області О.В. Швецем було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку, зареєстроване в реєстрі за №1-703 (а.с.134).

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На момент відкриття спадщини діяли норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу.

Статтею 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину.

Статтею 100 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) визначалося, що в особистій власності громадян може бути, зокрема, і житловий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією.

Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, реєстрації підлягали всі будинки та домоволодіння, які належали громадянам на праві особистої власності та розташовані в межах міст і селищ міського типу.

При цьому жодним нормативно - правовим актом не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у сільських населених пунктах.

Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року також не передбачав обов`язкової державної реєстрації права власності на житлові будинки.

Відповідно до статтей 524-526 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини - останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 яка є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , прийняла спадщину, подавши державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та фактично вступила в управління спадковим майном, до якого також входить житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині та у визначений законом строк прийняли її, судом не встановлено.

В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує його прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивачки як єдиного спадкоємця, що вступила у спадкові права, за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані в АДРЕСА_1 , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 13, 142, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України суд,-

Ухвалив :

Прийняти визнання позову представником відповідача Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області Жмурчук Оленою Миколаївною.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок позначений літерою «А» з верандою позначеною літерою «а», загальною площею 62,3 кв. м., житловою площею 18,4 кв. м., ганок з козирком, літню кухню-сарай позначених літерою «Б», погріб з шиєю позначений літерою «В», криницю позначену за номером 1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_1;

Відповідач: Погребищенська міська рада Вінницької області, , місцезнаходження: вул. Богдана Хмельницького, 110, м. Погребище, Вінницький район, Вінницька область, 22200.

Повний текст рішення складено 21.08.2023 року.

Суддя