ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м.Суми

Справа №950/218/23

Номер провадження 22-ц/816/742/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича

на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2023 року в складі судді Стеценка В.А., постановлену у м. Лебедин,

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2023 року адвокат Кирилкін Р.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за несплату аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що судовим наказом Лебединського районного суду Сумської області від 26 грудня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до їх повноліття щомісячно, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 грудня 2017 року до теперішнього часу.

Станом на 07 грудня 2022 року виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 113 233 грн 56 коп., а тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 113 233 грн 56 коп. та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2023 року клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі задоволено.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за несплату аліментів зупинено до набрання законної сили рішення Лебединського районного суду, ухваленого за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Кирилкін Р.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу про зупинення провадження у справі та ухвалити нове судове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказує, що предметом розгляду даної справи за № 950/218/23 є стягнення пені (неустойки) за несплату аліментів із ОСОБА_2 за період з березня 2018 року до грудня 2022 року. В той час як предметом розгляду справи № 950/1560/21 є звільнення від сплати аліментів за період з 14 грудня 2017 року по 01 липня 2021 року, що дає підстави вважати, що справи стосуються різних періодів і судом першої інстанції необґрунтовано необхідність зупинення справи за період, який не зазначено у справі № 950/1560/21.

Зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано в оскаржуваній ухвалі в чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду справи, які саме обставини будуть встановлені у справі № 950/1560/21 та чому саме без ухвалення рішення неможливо розглядати справу № 950/218/23.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За пунктом 14 частини 1 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з об`єктивної неможливості розгляду позову до набрання законної сили судового рішення Лебединського районного суду, ухваленого за результатами розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судом при розгляді справи встановлено, що на розгляді Лебединського районного суду Сумської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за несплату аліментів (ун. № 950/218/23).

Також ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 26 серпня 2021 року відкрито провадженні у цивільній справі № 950/1560/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів (а.с. 37).

Відповідно до змісту позовних вимог в справі № 950/1560/21 предметом позову є звільнення ОСОБА_2 від сплати заборгованості із аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 14 грудня 2017 року по 01 липня 2021 року, стягнутих відповідно до судового наказу, виданого Лебединським районним судом Сумської області 26 грудня 2017 року в розмірі 92935 грн 64 коп. (а.с. 35-36).

Пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відтак, обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини ( факти), які є предметом судового розгляду. Суд повинен, зокрема, враховуючи, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді у суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи. Та коли в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для зупинення провадження у справі. Взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду даної справи за № 950/218/23 є стягнення пені (неустойки) за несплату аліментів із ОСОБА_2 за період з березня 2018 року до грудня 2022 року. В той час як предметом розгляду справи № 950/1560/21 є звільнення від сплати аліментів за період з 14 грудня 2017 року по 01 липня 2021 року, що дає підстави вважати, що справи стосуються різних періодів і судом першої інстанції необґрунтовано необхідність зупинення справи за період, який не зазначено у справі № 950/1560/21. Рішення суду у справі № 950/1560/21 не впливає на вирішення справи № 950/218/23.

Також, слід зауважити, що необґрунтоване зупинення провадження в справі порушує розумні строки судового розгляду, а відтак, і права учасників процесу. Питання про розумність строку провадження в справі вирішується з урахуванням права особи на справедливий суд у контексті положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, з урахуванням дійсних обставин справи, критеріїв складності справи, поведінки заявника та компетентних органів, а також важливості предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції» та ін.).

Висновок суду першої інстанції про неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 950/1560/21 є необґрунтованим. Зупиняючи провадження у справі, місцевий суд не навів достатніх мотивів про те, що зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового спору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Продовжуючи розгляд справи, на думку колегії суддів, суд має обговорити питання об`єднання справ в одне провадження, якщо це можливо з дотриманням вимог ст. 188 ЦПК України.

Питання відшкодування судового збору за апеляційний перегляд має бути вирішено місцевим судом за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367-369, 374, 379, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича задовольнити.

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 22 березня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Лебединського районного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

О. І. Собина