У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 634/693/23

Провадження № 2-о/634/24/23

"22" серпня 2023 р.

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Зимовський О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління ДМС у Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

03.08.2023 року через систему «Електронний суд» до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_2 , подана представником ОСОБА_3 , заінтересована особа: Управління ДМС у Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою суду від 04.08.2023 року зазначена заява залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому ЦПК України, яким в тому числі встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 , її подано з приводу встановлення факту родинних відносин. Проте, в прохальній частині заяви, остання просить встановити факт того, що заявник в неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року та на час набрання чинності Законом України «Про громадянство», а саме 13 листопада 1991 року, постійно проживала на території України, тому в цій частині заява підлягає уточненню.

Також в порушення вимог п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України заява про встановлення факту що має юридичне значення не містить підтвердження заявника про те, що нею не подано до іншого суду заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Разом з тим, до заяви додано копії документів, а саме довідка від 25.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та копія паспорту ОСОБА_4 , зі змістом яких неможливо ознайомитися через неналежну якість їх копіювання.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Натомість у своїй заяві заявник посилається на п.21 ч.1. ст.5 Закону України про судовий збір», згідно якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Проте, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту того, що вона в неповнолітньому віці станом на 24 серпня 1991 року та на час набрання чинності Законом України «Про громадянство», а саме 13 листопада 1991 року, постійно проживала на території України. Тобто, розгляд вказаної заяви не відноситься до п.21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подачу заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.2 п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (станом на 01 січня 2023 року - 536, 80 грн.).

Таким чином, заявнику за подання вказаної заяви необхідно сплатити судовий збір в сумі 536, 80 грн., та відповідно до ст.177 ЦПК України, додати документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заявнику був наданий термін усунути недоліки поданої заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали і остання попереджена, що у випадку не усунення недоліків, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Згідно картки руху судового документа, дата доставки вказаної ухвали до електронного суду 04.08.2023 року.

Крім того, копію зазначеної ухвали було направлено засобами поштового зв`язку на адресу заявника, зазначену в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, але конверт з ухвалою про залишення заяви без руху повернуто до суду з відміткою поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Процесуальні питання щодо вручення судових рішень врегульовано ст. 272 ЦПК України.

Так, згідно ч. 5, 6 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом,- у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У поштовому повідомленні працівником поштового зв`язку проставлена відмітка «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з положеннями ст. 272 ЦПК України, повернення рекомендованих листів з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» прирівнюється до вручення судового рішення.

Отже, подібна відмітка дає обґрунтовані процесуальні підстави для підтвердження факту належного повідомлення сторони у справі, оскільки визначила, що адресат відсутній за повідомленою ним суду адресою.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії»).

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява №18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи непізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

З огляду на те, що заявником та її представником не усунуто недоліків заяви у визначений судом строк, суд, керуючись ч. 3 ст.185 ЦПК України, дійшов висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 даної заяви з додатками.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління ДМС у Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення - вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: