Справа № 677/48/23
Провадження № 2/677/260/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області:

у складі головуючого - судді Шовкуна В.О.,

за участі секретаря судового засідання Коломієць Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 із позовною заявою до Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, у якій просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,27 гектари, що розташована на території Ледянського старостинського округу Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належала їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0222686 від 12.11.1996 року.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , яка на час смерті проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 позивач є її єдиною спадкоємицею, прийняла спадщину згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, шляхом вступу у фактичне управління та володіння її спадковим майном. Інших окрім неї спадкоємців у ОСОБА_2 , немає батько позивача чоловік спадкодавця помер раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .До складу спадщини ОСОБА_2 , входить земельна частка (пай) площею 2,21 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Ледянської старостинського округу Антонінської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.На сьогоднішній день спадкова справа до майна ОСОБА_2 , не заводилась та у зв`язку із втратою сертифіката на вищезазначену земельну частку (пай) спадщина нею не переоформлена, а нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на неї.Як власник земельної частки (пай) ОСОБА_2 приймала участь у їх розподілі між іншими власниками (жеребкуванні) за результатами якого вона набула права на отримання у власність земельної ділянки під № 128, площею 2,27 га. (по сертифікату серії ХМ № 0222686). Однак правовстановлюючий документ на зазначену земельну частку (пай) за невідомих їй обставин ОСОБА_2 був втрачений та на даний час у неї відсутній, у зв`язку з чим постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на неї.

У зв`язку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) та неможливістю з незалежних від неї причин отримати його дублікат (такий документ може бути оформлений та виданий лише власнику майна), відмовою нотаріуса у видачі для неї свідоцтва про право на спадщину, вона не може у звичайний спосіб реалізувати свої спадкові права, а тому змушена звертатись до суду і просити захистити її невизнане право у заявлений спосіб.

Аргументи учасників справи.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник Позивача ОСОБА_3 також надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду.

Позиція суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Миколаївською селищною радою м. Слов`янська Донецької області 09.01.2004 року, актовий запис № 7, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_2 у фактичне управління і розпорядження її спадковим майном вступила її дочка ОСОБА_1 (а.с. 7).

Як власник земельної частки (пай) ОСОБА_2 приймала участь у розподілі земельних часток (паїв) Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області с. Федорівка між іншими власниками (жеребкуванні), за результатами якого вона набула права на отримання у власність земельної ділянки під № 128, площею 2,27 га., вказана обставина підтверджується протоколом розподілу земельних часток (паїв) між співвласниками Ледянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області с. Федорівка та довідкою № 1 від 04.01.2023 року, виданою Ледянським старостинським округом Антонінської селищної ради Хмельницького району (а.с. 9).

Згідно з листом Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 67/281-23 від 10.01.2023 року, ОСОБА_2 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0222686 від 12.11.1996 року (реєстраційний номер 97 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Вперед» с. Малі Пузирки (бувшого) Красилівського району Хмельницької області). Середня вартість земельної ділянки (паю) по КСП «Вперед» с. Малі Пузирки (бувшого) Красилівського району Хмельницької області станом на 12.11.1996 року (без урахування коефіцієнту індексації) складає 7277,00 грн. (а.с. 10).

Інформація про набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,27 гектари, що розташована на території Ледянського старостинського округу Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належала їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0222686 від 12.11.1996 року в матеріалах справи відсутня.

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 18.07.1955 року та копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 06.08.1974 року (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 79, виданої 15.05.2023 року Ледянським Старостинським округом Антонінської селищної ради, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті постійно та одиноко проживала в АДРЕСА_1 ; після смерті ОСОБА_2 у фактичне управління та розпорядження спадковим майном вступила її дочка ОСОБА_1 (а.с. 40).

Довідкою № 289/01-16 виданою 21.03.2023 року, державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори В. Тиховською підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 . Красилівською державною нотаріальною конторою не заводилась. Документ, яким би посвідчувалось право власності ОСОБА_2 на належне їй право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Вперед» с. Малі Пузирки Красилівського району Хмельницької області, відсутній. ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду (а.с. 20).

Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 71920665 від 24.03.2023 року інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 відсутня (а.с. 27).

Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.

За пунктом 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

У силу вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав або втратив свідоцтво про право на майно.

Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_2 30.12.2003 року вступила у фактичне управління на розпорядження спадковим майном ОСОБА_1 , тобто, прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Позивач стверджує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) у землях по КПС «Вперед» с. Малі Пузирки Красилівського району серії ХМ № 0222686 від 12.11.1996 року, виданого ОСОБА_2 , втрачено спадкодавцем, що відповідачем не заперечується.

Доказом того, що ОСОБА_2 належав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0222686 від 12.11.1996 року по КСП «Вперед» с. Малі Пузирки є лист управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області № 67/281-23 від 10.01.2023 року.

Судом встановлено, що крім позивача, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині, після смерті ОСОБА_2 не було.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкодавець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з пунктом 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач є спадкоємцем за законом, однак позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частинами 1 та 2 статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією ; документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з частинами 3 та 4 статті 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Як встановлено судом, ОСОБА_2 приймала участь у розподілі земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), за результатами якого набула право на отримання у власність земельної ділянки під № НОМЕР_1 , площею 2,27 га.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що була проведена державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку під № НОМЕР_1 , площею 2,27 га. що розташована на території Ледянського старостинського округу Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Як вбачається з довідки № 289/01-16, виданої 21.03.2023 року державним нотаріусом Красилівської державної нотаріальної контори В. Тиховською Гавронській В.І., спадкова справа після смерті ОСОБА_2 . Красилівською державною нотаріальною конторою не заводилась; документ, яким би посвідчувалось право власності ОСОБА_2 на належне їй право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Вперед» с. Малі Пузирки Красилівського району Хмельницької області, відсутній. На підставі п. 3 ст. 1272 ЦК України, та у зв`язку з тим, що правовстановлюючого документу на вищевказану земельну частку (пай) немає, ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду. (а.с. 20).

Згідно з ч. 2 ст. 13 «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, право власності на яку в порядку спадкування просить визнати позивач ОСОБА_1 є не витребуваною земельною ділянкою. При цьому, матеріали справи на містять доказів того, що земельна ділянка під № НОМЕР_1 , площею 2,27 га (про яку вказано у витягу з протоколу розподілу земельних часток (а.с. 9), який підтверджений старостою Ледянського старостинського округу Антонінської селищної ради Чорнобай В.П., проте не вказано дату проведення такого розподілу) була виділена в натурі (на місцевості), а також відсутні докази, що визначались межі вказаної земельної ділянки, та що дану земельну ділянку можливо ідентифікувати, у разі ухвалення судом рішення про визнання за позивачем права власності на неї в порядку спадкування.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя мала лише право на право земельну частку (пай) у землі розміром 2,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке перебувала в колективній власності КСП «Вперед» в с. Малі Пузирки Красилівського району, Хмельницької області, та не набула право власності на неї, тому і спадкоємці ОСОБА_2 , в силу вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦПК України також мають право набувати в спадщину лише право на земельну частку ( пай), а не право власності на неї.

За таких обставин, беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 відповідно до статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , разом з тим, в порушення вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, не довела, та не навела правових підстав, що за нею має бути визнано право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,27 гектари, що розташована на території Ледянського старостинського округу Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, та за позивачем слід визнатив порядку спадкування право на земельну частку (пай), площею 2,27 умовних кадастрових гектара, яка перебувала в колективній власності КСП «Вперед» в с. Малі Пузирки Красилівського району, Хмельницької області, та належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0222686 від 12.11.1996 року.

Розподіл судових витрат між сторонами

На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області на користь позивача не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 76-81, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 328, 1268, 1216, 1218 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), площею 2,27 умовних кадастрових гектара, яка перебувала в колективній власності КСП «Вперед» в с. Малі Пузирки Красилівського району, Хмельницької області, та розташована на території Ледянського старостинського округу Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, та належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0222686 від 12.11.1996 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач Антонінська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, адреса місця знаходження: 31022, Хмельницька область, Хмельницький район, смт. Антоніни, пл. Графська, буд. 6, ідентифікаційний код юридичної особи 04407342.

Суддя В.О. Шовкун