Справа № 502/1426/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Березнікова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Нанєвої А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Кілійського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом у якому просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А, житловою площею 41,2 кв.м. та загальною площею 78,6 кв. м., літньої кухні - літ. Б, вбиральні літ. В, надвірних споруд - № 1-4, І.

В позові посилається на те, що вона разом зі своєю сім`єю з 2012 р. постійно проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Добросовісно заволоділа, відкрито та безперервно володіє цим житловим будинком, проводить постійні ремонти та поліпшення даного житлового будинку з прилеглою територією, оплачує комунальні послуги з водокористування та користування електричною енергією. Довідка з КП КМР «БТІ» свідчить про відсутність реєстрації права власності на будинок. Таким чином зазначає, що позивачка добросовісно заволоділа житловим будинком та продовжує відкрито, безперервно володіти ним з 2012 року, тобто більше 10 років, та на даний час виникла необхідність оформити належні права позивача на вищевказане майно не інакше, ніж в судовому порядку.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представником було надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, заяв чи клопотань по справі не надавали.

Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивачка разом зі своєю сім`єю з 2012 р. постійно проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом депутата Вилківської міської ради про встановлення фактів від 18.05.2023.

Згідно довідки КП «Зміїний» №67 від 19.05.2023 на ОСОБА_1 з 01.12.2012 відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 з послуг водопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості щодо домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1 , відсутні.

Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» від 17.08.2023 право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , не зареєстровано.

З вказаної довідки БТІ також встановлено, що спірний житловий будинок за вказаною адресою розташований на земельній ділянці наданій згідно договору, посвідченого державним нотаріусом 23.01.1978 №248, у безстрокове користування для будівництва житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відповідно до свідоцтв про смерть НОМЕР_2 та НОМЕР_3 є померлими з 2003 та 2004 року відповідно.

На будинок складено технічний паспорт під інвентаризаційним номером 16К-06.2023 на імя позивачки.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , долучених до матеріалів справи, остання надала наступні пояснення: З 2012 р., а саме з квітня місяця 2012 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю сім`єю заселилися та постійно проживають в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . До 2012 року даний житловий будинок тривалий час (по моїм спогадам можу сказати це приблизно 5(п`ять) - 6 (шість) років) був порожнім, в ньому ніхто не проживав, він був в аварійному стані та потребував негайного господарського втручання, кому точно він належав до цього мені не відомо. Після того як ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком заселилася в цей будинок, вона почала активно його реконструювати, здійснювати поліпшення будинку та прилеглої до нього території. На сьогодняшній день ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжує проживати в цьому будинку разом зі своєю сім`єю, вона постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою, здійснює всі необхідні дії з утримання житлового будинку та прилеглої до нього присадибної земельної ділянки, постійно здійснює поточні ремонти будинку як ззовні, так і в самому будинку - в його жилій та господарській частині, нещодавно звела добротний паркан. На даний момент будинок придатний до проживання та не є аварійним.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

З наведеного суд приходить до висновку, що позивачка добросовісно заволоділа майном, на яке право власності не зареєстроване, більше 10 років відкрито, безперервно володіє ним, а тому набула право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15,16,344 ЦК України, 10, 12, 76-81, 206, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А житловою площею 41,2 кв.м. та загальною площею 78,6 кв. м., літньої кухні - літ. Б, вбиральні літ. В, надвірних споруд - № 1-4, І.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.В. Березніков