ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4664/23 Справа № 183/3905/22 Суддя у 1-й інстанції - Майна Г. Є. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

22 липня 2022 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року з нього на користь відповідача на утримання сина стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У травні 2022 року шлюбні відносини з відповідачем припинились, остання забрала сина та особисті речі і переїхала до іншого місця проживання. Лише після припинення між ними шлюбних відносин відповідач пред`явила виконавчий документ до виконання Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області. Заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина станом на липень 2022 року становить 68 961,34 грн.

Позивач зазначає, що він до 2017 року працював на посаді головного лікаря загальної практики сімейного лікаря Піщанської амбулаторії, а також на 0,5 ставки лікаря з медицини невідкладних станів виїзної бригади ЕМД центральної підстанції Новомосковської станції ЕМД структурного підрозділу КП "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", мав гарні статки, з яких повністю утримував і дружину і сина. Однак у 2017 році він звільнився з посади головного лікаря та залишився працювати на 0,5 ставки лікаря виїзної бригади.

Позивач вважає, що якби відповідач пред`явила виконавчий лист до виконання у період 2015-2019 років, то у нього б не було заборгованості зі сплати аліментів, оскільки наразі його майновий стан змінився в гірший бік.

Він є особою з інвалідністю ІІІ групи та є учасником бойових дій, стягнення 50 % з його доходів на користь відповідача на поточні платежі за аліментами, а також на погашення заборгованості зі сплати аліментів, має для його суттєвий матеріальний тягар, оскільки залишкової суми йому не вистачає для забезпечення його базових потреб. Додатково зазначив, що його фізичний стан потребує проходження постійних курсів реабілітації, на які необхідні кошти.

У зв`язку з чим, він вимушений звернутись до суду та просить:

- зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Новомосковського міськрайонного суду від 11 вересня 2015 року, на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини від всіх видів його прибутків щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду;

- звільнити його від сплати заборгованості за аліментами у сумі 154 926,21 грн., що стягується з нього на користь відповідача на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року, на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 рокуу задоволенні позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

30.03.2023 рокувід позивача надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що позивач є інвалідом, якому час від часу треба проходити реабілітацію, яка також коштує певні суми. Крім того він перестав працювати та отримувати дохід, тобто змінився його майновий стан.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_2 пояснила, що дійсно перестала проживати разом з позивачем з червня 2022 року. Просила винести рішення відповідно до закону.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду у засвідчених відповідачем копіями.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року, ухваленим у цивільній справі № 183/4730/15, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набрало законної сили та Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було видано відповідний виконавчий лист.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Виконавчий документ про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини наразі перебуває на виконанні в Новомосковському відділі державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (постанова про відкриття ВП № 69076639 від 23 травня 2022 року).

Заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01 серпня 2022 року складає 68 961,34 грн., що підтверджується відповідним повідомленням Відділу з питань відрахувань пенсій Управління питань з відрахування пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, наданою суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 22).

Позивачеві ОСОБА_1 01 травня 2012 року установлено ІІІ групу інвалідності безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААБ № 004025 від 18 квітня 2012 року, наданою суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 30).

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України, отримує пенсію з інвалідності 3 групи/інвалід війни, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 25 лютого 2014 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 28).

Згідно з довідкою про доходи № 53 від 21 липня 2022 року, виданою КП "ОЦЕМД та МК" ДОР" та наданою у засвідченій позивачем копії, ОСОБА_1 працює на посаді лікаря з МНС ВБ ЕМД з 01 січня 2012 року, форма працевлаштування: основна, 0,25 ставки з 17 лютого 2009 року, 0,5 ставки з 16 жовтня 2017 року, розмір його заробітної плати за період з 01 серпня 2015 року по 31 травня 2022 року склав 343 860,82 грн. (20-21).

Відповідно до довідки про доходи № 44 від 14 липня 2022 року, виданою КП "ОЦЕМД та МК" ДОР" та наданою у засвідченій позивачем копії, ОСОБА_1 працює на посаді лікаря з МНС ВБ ЕМД з 01 січня 2012 року, форма працевлаштування: основна, 0,5 ставки з 16 жовтня 2017 року, розмір його заробітної плати за період з 01 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року склав 21 416,96 грн. (а.с. 19).

Встановивши вказані обставини суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволення позовних вимог.

З такими висновками частково погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У матеріалах цивільної справи не має доказів що з моменту стягнення аліментів (2015 рік) до моменту звернення до суду (2022 рік) у матеріальному становищі позивача відбулись суттєві зміни.

Як на момент стягнення аліментів так й на момент звернення з даним позовом до суду позивач був пенсіонером, інвалідом 3 групи, працював.

Зміна посади не є суттєвою підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки аліменти стягнуті не у твердій грошовій формі, а у відповідній частині від заробітку (доходу).

Враховуючи викладене, судом першої інстанції правильно прийняте рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів. Доводи апеляційної скарги рішення суду першої інстанції не спростовують, та задоволенню не підлягають.

З позовної заяви вбачається, що основна підстава, що змусила позивача звернутись до суду є та обставина, що відповідачка віддала виконавчий лист не після стягнення аліментів у 2015 році, а після спливу 7 років, тобто у 2022 році, в результаті чого державним виконавцем була нарахована заборгованість зі сплати аліментів за всі ці роки.

З копії свідоцтва про шлюб (а.с.9) вбачається, що сторони перебувають у юридичному шлюбі.

З копії акту (а.с.16) вбачається, що станом на 21 червня 2022 року сторони разом з двома неповнолітніми дітьми проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.60 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Таким чином, судом встановлено, що сторони з 2015 року по 2022 рік проживали разом у юридичному шлюбі, мали відповідні права та обов`язки як подружжя.

Виконавче провадження по рішенню суду від 11 вересня 2015 року про стягнення аліментів відкрито 23 травня 2022 року (а.с.13), в результаті чого виникла заборгованість зі сплати аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд виходить із того, його доходи позивача в силу приписів ст.60 СК України були спільним сумісним майном подружжя, заборгованість зі сплати аліментів була створена штучно. Матеріали справи не мають доказів про те, що позивач протягом 2015-2022 років не виконував свої обов`язки щодо утримання своєї сім`ї, ухилявся від сплати аліментів.

З урахуванням викладеного суд вважає, що по-перше: позивач у період часу з 2015 року по 2022 рік надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, по-друге стягнення аліментів за минули роки приведе к фактичне подвійному стягненню (вже виконані обов`язки та виконання рішення суду).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивача можливо повністю звільнити від сплати заборгованості за аліментами, оскільки вона виникла у зв`язку з обставиною, що має істотне значення. А яка ця обставина вже описано вище.

Щодо зменшення аліментів.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів, які відповідно до вимог зазначеної норми могли дати юридичні підстави для зменшення розміру аліментів, тому в цій частині апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, лише в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції частково не відповідають обставинам справи, рішення суду підлягає частковому скасуванню з винесенням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, стягнутих рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської від 11 вересня 2015 року, яка виникла до 23 травня 2022 року.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 16 травня 2023 року.

Судді: