Справа № 450/4207/22 Провадження № 2/450/411/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пустомитівської міської ради про (предмет спору) визнання права в порядку спадкування за законом, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) загальною площею 3,8059 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території (Містківської сільської ради до реорганізації) Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області та належала її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_2 . ОСОБА_2 за час свого життя на підставах, що не заборонені законом, набула право на земельну частку (пай) площею 3,8059 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території (Містківської сільської ради до реорганізації) Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області. За життя ОСОБА_3 не розпорядилася своїми майновими правами, заповіту не склала, а тому спадкування відбувається за законом. Вона є донькою спадкодавця та належить до спадкоємців першої черги спадкування, інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини не було. На момент смерті ОСОБА_2 разом з нею постійно проживав її чоловік ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та вона - донька, ОСОБА_1 . Вона опікувалась мамою до дня смерті та продовжує опікуватись спадковим майном, що свідчить про факт вступу в управління спадщиною та відповідно її прийняттям.

На даний час визнання права власності позивачки на спадкове майно в позасудовому порядку неможливе, що змушує її звернутись за захистом своїх майнових прав в судовому порядку.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила такі задоволити.

Позиція відповідача:

Відповідач подав заяву про розгляду справи у його відсутності та поклався на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

13.12.2022 ухвала про відкриття провадження; 11.01.2023 заява відповідача про розгляд справи у його відсутності; 06.02.2023 клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності; 07.02.2023 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.09.1996 року, виданим Містківською сільською Радою Пустомитівського райоун Львівської області 16.09.1996, актовий запис №13.

Після її смерті відкрилася спадщина до якої увійшло право на середню земельну частку (пай) площею 3,8059 га (з них 2,7679 га - рілля, 1,0380 га - кормові угіддя).

Як вбачається з відповіді Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області сертифікат на право приватної власності на землю на середню земельну частку пай на ім`я ОСОБА_2 не видавався. Згідно проекту роздержавлення земель колективного с/г підприємства ім. Т.Г. Шевченка Містківської сільської Ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області у списках осіб, які мають право на середню земельну частку Містківської сільської Ради Пустомитівського раойну Львівської області станом на 01.12.1994 зазначена ОСОБА_2 . У відповідності до проекту передачі земельних часток (паїв) у приватну власність на території Містківської сільської ради, на ім`я ОСОБА_5 запроектована земельна ділянка загальною площею 3,8059 (з них 2,7679 га - рілля, 1,0380 га - кормові угіддя).

За життя ОСОБА_2 не розпорядилася своїм майном.

Судом встановлено, що 13.09.1996 в день смерті спадкодавця ОСОБА_2 та на час дії ЦК УРСР 1963 року відкрилась спадщина.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, який набрав чинності 01.01.2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Тому питання щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18.07.1963 року, який втратив чинність 01.01.2004 року.

Таким чином, дані правовідносини регулюються розділом VІІ «Спадкове право» ЦК Української РСР 1963 року, статтею 524 якого визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

В силу ч.1 ст. 524 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки Містківського старостинського округу №366 від 08.12.2022, ОСОБА_2 до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована за адресою: Львівська область Пустомитівський район, с.Містки, разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з ними постійно проживала їх дочка ОСОБА_1 , яка доглядала їх до дня смерті та продовжує опікуватись спадковим майном.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_6 зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 15.05.1971, ОСОБА_6 присвоєно після одруження прізвище ОСОБА_7 .

Відтак, позивач відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки проживала разом із спадкодавицею до дня її смерті, та після смерті вступила в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дане також підтверджується п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач у встановленому порядку прийняла спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позивач на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат не наполягає, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 206, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 321, 392 ЦК України, ст. 549 ЦК Української РСР, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Пустомитівської міської ради про визнання права в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 право на земельну частку (пай) загальною площею 3,8059 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території (Містківської сільської ради до реорганізації) Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області та належала її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: Пустомитівська міська рада Львівського району Львівської області, , КОАТУУ 462310100, м.Пустомити, вул. Грушевського, 60.

Суддя Д. А. Кукса