ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин за клопотанням Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» в особі начальника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Кушніра Анатолія Миколайовича, який виконує обов`язки опікуна ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування при центральній адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення та продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, в якій подано апеляційну скаргу Державною установою «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» в особі начальника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Кушніра Анатолія Миколайовича на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року заявник Державна установа «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» в особі начальника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Кушніра Анатолія Миколайовича, який виконує обов`язки опікуна ОСОБА_1 , звернулася до суду з клопотанням, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування при центральній адміністрації Дніпровської міської ради, яке уточнено 21 квітня 2023 року та в якому остаточно викладена вимога про визначення та продовження у відповідності до положень статті 300 ЦПК України строку дії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним.

В обґрунтування клопотання заявник зазначав, що в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» з 26 січня 2022 року перебуває ОСОБА_1 , який госпіталізований до закладу на виконання ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року у справі № 703/1435/2 про застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з наданням психіатричної допомоги з суворим наглядом. ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи. Як особа з хронічним психічним розладом пацієнт потребує постійного медичного нагляду та лікування. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року ОСОБА_1 визнаний недієздатним на невизначений термін, опікун пацієнту не був призначений. Положенням нової редакції ЦПК України змінено порядок визнання особи недієздатною. Згідно приписів статті 300 ЦПК України у редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року, передбачається періодичний судовий контроль за наявністю (продовженням) існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Саме з метою встановлення періодичного судового контролю за продовженням існування підстав для позбавлення ОСОБА_1 дієздатності, представник заявника, який здійснює обов`язки опікуна фізичної особи на підставі статті 66 ЦК України, як сумлінний опікун недієздатної особи, звертається до суду з відповідним клопотанням. Підтвердженням обставин, які свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу у ОСОБА_1 є висновок комісії лікарів-психіатрів Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» № 1203 від 29 листопада 2022 року, у якому зазначено про наявність у пацієнта ОСОБА_1 виражених афективних розладів, дезорганізації процесів мислення, що порушують здатність пацієнта критично оцінювати ситуацію і прогнозувати наслідки своїх дій. З урахуванням зазначеного висновку комісії лікарів-психіатрів, ухвалою Красногвардійського суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року у справі № 204/11578/22 продовжено застосування примусового заходу медичного характеру, призначеного ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом. У зв`язку з викладеним, заявник звернувся до суду з даною заявою.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року у задоволенні клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі Державна установа «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» в особі начальника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Кушніра А.М., посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклала вимогу про скасування та ухвалення нового про задоволення клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про визначення та продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, оскільки зміни в законодавстві в частині встановлення періодичного судового контролю щодо наявності обставин, що свідчать про продовження існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності, є підставою для визначення та продовження строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною, яке було ухвалене судом ще у 2010 році, тобто до прийняття таких змін.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа і смс-повідомлення.

У судове засідання представник заявника не з`явився, надав суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просив їх задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року у справі № 2-0-31/2010, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано недієздатним (а.с.70). Вказане рішення суду набрало законної сили 28 травня 2010 року.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року у справі № 703/1435/21 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» (а.с.35-38).

З довідки № 1.1/4-2263 від 09 грудня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» з 26 січня 2022 року у зв`язку з застосуванням до нього примусових заходів медичного характеру (а.с.66).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2023 року у справі № 204/11578/22 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру, призначених ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року, відносно ОСОБА_1 , 1992 року народження, в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом (а.с.81).

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що на теперішній час передбачені законом підстави для визначення та продовження строку дії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року у справі № 2-0-31/2010 відсутні, оскільки у вказаному рішенні строк його дії не визначений та вказане рішення є безстроковим. Зміна законодавства в частині встановлення періодичного судового контролю щодо наявності обставин, що свідчать про продовження існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності, не є підставою для визначення та продовження строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною, яке було ухвалене судом ще у 2010 році, тобто до прийняття таких змін.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Звертаючись до суду з клопотанням про визначення та продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, заявник Державна установа «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» в особі начальника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Кушніра А.М. просив визначити та продовжити у відповідності до положень статті 300 ЦПК України строк дії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, посилаючись на те, що стан здоров`я ОСОБА_1 не змінився, він не здатний розуміти свої дії та керувати ними, а також посилаючись на зміни в законодавстві, якими встановлений періодичний судовий контроль за наявністю (продовженням) існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до частин першої, шостої, сьомої статті 300 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), яка діє на даний час, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною 6 цієї статті.

Згідно з частиною восьмою статті 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2023 року було задоволено клопотання Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» в особі начальника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Кушніра А.М. та призначено у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Дніпровській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». На розгляд експертів було поставлено наступні питання: 1) Чи страждає на теперішній час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічне захворювання чи інший психічний розлад?; 2) Чи може на теперішній час ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через свій стан розуміти значення своїх дій і керувати ними? (а.с.89-90).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 142 від 07 червня 2023 року, складеного судовим експертом Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_1 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, плинний епізод. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.97-100).

Відповідно до частини дев`ятої статті 300 ЦПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що хоча рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатним приймалося до внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України і це рішення є чинним, проте на даний час діє новий порядок розгляду таких заяв, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що стан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не змінився, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що є всі підстави для продовження строку дії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року у справі № 2-0-31/2010 про визнання його недієздатним, строком на два роки.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для продовження дії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року у справі № 2-0-31/2010, яким визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним.

Згідно з частинами першою, третьою статтею 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Ця Конвенція ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до національного законодавства саме опікун заявниці або орган опіки та піклування мали порушувати перед судом питання поновлення її цивільної дієздатності. Проте заяву опікуна було залишено без розгляду, оскільки опікун не з`явилася у судові засідання. Заявниця не мала процесуального статусу у цьому провадженні та не могла впливати на нього. У подальшому особиста заява заявниці щодо поновлення її цивільної дієздатності також не розглядалася, тому що ЦПК України не надає їй право подавати таку заяву. Водночас кодекс не вказує, що визнання недієздатності підлягає автоматичному судовому перегляду, а тривалість застосування такого заходу до заявниці не було обмежено у часі. Право звертатися до суду щодо перегляду рішення про визнання недієздатності, є одним із найважливіших прав для відповідних осіб, адже у разі ініціювання такої процедури вона буде вирішальною для всіх прав і свобод, на які впливає визнання недієздатності. У цій справі не було доведено, що відповідні державні органи здійснювали ефективний нагляд за ситуацією заявниці, включаючи виконання обов`язків її опікуном, або що вони вживали необхідних заходів для захисту її інтересів (NATALIYA MIKHAYLENKO v. UKRAINE, № 49069/11, § 29, 37, 39, ЄСПЛ, 30 травня 2013 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що у справі «Наталія Михайленко проти України» він встановив, що відсутність можливості у недієздатної заявниці особисто звернутися із заявою про поновлення її дієздатності становила порушення її права на доступ до суду відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. Факти цієї справи є аналогічними. Хоча у 2017 році після подання цієї заяви до Суду до законодавства було внесено зміни, не можна ігнорувати те, що заявниця була визнана недієздатною з 2009 року і, таким чином, відповідно до національного законодавства вона тривалий час була позбавлена безпосереднього доступу до суду для оскарження рішення про визнання її недієздатною. З огляду на тривалість і серйозність обмеження, яке вплинуло на багато аспектів життя заявниці, у тому числі її приватне та сімейне життя, Суд, як і у справі «Наталія Михайленко проти України», доходить висновку, що обмеження права заявниці на доступ до суду не відповідало пункту 1 статті 6 Конвенції (GORBATYUK v. UKRAINE, № 1848/16, § 22, 23, ЄСПЛ, 07 листопада 2019 року).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення клопотання, продовживши строк дії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року у справі № 2-0-31/2010 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, на строк 2 (два) роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини другої статті 299 ЦПК України судові витрати пов`язані з провадженням справи, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» в особі начальника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Кушніра Анатолія Миколайовича задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Клопотання Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» в особі начальника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Кушніра Анатолія Миколайовича, який виконує обов`язки опікуна ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування при центральній адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення та продовження строку дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною задовольнити.

Продовжити строк дії рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 травня 2010 року у справі № 2-0-31/2010 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, на строк 2 (два) роки з дня набрання рішенням суду законної сили.

Роз`яснити заявникові, що відповідно до частин сьомої, восьмої статті 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2023 року.

Судді: