Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/768/23

Номер провадження: 2/511/301/23

01 червня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Іванової О. В.,

секретаря судового засідання Возняк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом:

позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до

відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

22.03.2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області звернулася з позовом ОСОБА_1 , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №138.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що за час шлюбу в них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Одруження виявилося невдалим, подружжя прожили 13 років спільно з моменту укладено шлюбу, після чого відповідач зібрав свої речі та виїхав на нове місце проживання. Також зазначає, що з ОСОБА_2 зв`язок не підтримують, не живуть разом та спільного господарства не ведуть.

Ухвалою суду від 30.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони по справі зареєстрували шлюб 25 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 25.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №138. (а.с. 4)

За час шлюбу в сторін народилися діти: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 08 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №173 (а.с. 6) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 30 березня 2021 року видане Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №177 (а.с. 7);

Сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають.

Позивач на розірвання шлюбу згоден та наполягає.

Спору щодо місця проживання дітей та поділу майна подружжя не має.

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до п.1.3. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачений позивачкою при зверненні до суду в повному обсязі у сумі 1073,60 грн.

На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 25 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №138.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Іванова