ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/226/21

Провадження № 22-ц/4820/874/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2023 року (суддя Завадська О.П.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що з 25 січня 2013 року перебувала в близьких стосунках із ОСОБА_2 . В березні 2013 року завагітніла, про що повідомила відповідача. Він не заперечив проти народження дитини, а навпаки підтримав її.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила доньку ОСОБА_3 . Так як вона на той час не перебувала в шлюбі, тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації актів про народження проведено за її прізвищем, а ім`я та по батькові записано за її вказівкою.

Проте після народження дитини відповідач відмовився визнати себе батьком та надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, припинивши із нею спілкування та будь-які стосунки.

У зв`язку з цим позивач просила суд визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також понесені позивачкою судові витрати.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 квітня 2021 року у даній справі призначено молекулярно-генетичну експертизу для з`ясування питання, чи є ОСОБА_2 біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженою матір`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження №410 від 11 грудня 2013 року).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітків (доходів), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2021 року і досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. судового збору та 16629 грн. 16 коп. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду мотивовано тим, що за висновком судової молекулярно-генетичяної експертизи №103-20-2022 від 09.11.2022 року ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , а згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 суд, врахувавши обставини, передбачені приписами статті 182 СК України, наявність у відповідача ще однієї малолітньої доньки, дійшов висновку про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня пред`явлення позову до досягнення нею повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2023 року в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, скасувати, постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції не повною мірою врахував усі обставини справи, безпідставно та необґрунтовано визначив розмір аліментів у розмірі нижчому, ніж розмір, який має відповідати якнайкращим інтересам дитини.

Так, при визначенні розміру аліментів 1/6 частки від доходу відповідача судом було враховано те, що дружина відповідача внаслідок хвороби припинила свою підприємницьку діяльність. Проте, як зазначає апелянт, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.02.2023 встановлено, що ОСОБА_6 , дружина відповідача, зареєструвалася як фізична особа-підприємець 21.01.2020 за видом економічної діяльності надання послуг перукарнями та салонами краси, а державна реєстрація припинення підприємницької діяльності відбулась 27.05.2021. Зазначене свідчить про те, що стан здоров`я дружини відповідача жодним чином не перешкоджав останній після отриманої травми у 2017 році зареєструватися як фізична особа-підприємець у 2020 році та здійснювати свою діяльність. Інших належних, достовірних та достатніх доказів перебування на утриманні непрацездатної дружини чи інших осіб, визначених у п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема, осіб, які досягли пенсійного віку, осіб з інвалідністю, у тому числі, дітей з інвалідністю, а також осіб, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідач суду не надав.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну та необґрунтовану, рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2023 року залишити без змін як законне. Зазначає, що судом враховано всі обставини справи, а саме наявність у ОСОБА_2 іншої дитини у другому шлюбі та наявність дружини, яка в результаті ДТП отримала ЗЧМТ та на даний час має сталі хронічні проблеми за станом здоров`я, весь час потребує лікування та постійного прийому медичних препаратів, що потребує великих матеріальних затрат. Крім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та громадських формувань, ФОП ОСОБА_6 , за видом економічної діяльності: надання послуг перукарнями та салонами краси, припинила діяльність 21.01.2020 у зв`язку з хворобою.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 та її представник адвокат Кравчук В.М. з`явилися, за їх клопотанням засідання призначалося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. У зв`язку з технічними проблемами, які виникли під час відеоконференції, від апелянта та її представника ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

В судове засідання відповідач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині визнання відповідача батьком ОСОБА_3 сторонами не оскаржується, тому рішення суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , про що 11.12.2013 складено відповідний актовий запис №410, її батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_1 (а. с. 5).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, відомості про батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 6).

Згідно з висновком №103-20-2022 судової молекулярно-генетичної експертизи від 09 листопада 2022 року вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш, ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено (а. с. 86-89).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 13.09.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (до шлюбу ОСОБА_9 ) (а. с. 119).

В шлюбі у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дочка ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 04.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції (а. с. 118).

Дружина відповідача ОСОБА_6 потребує постійного лікування після автокатастрофи в 2017 році, що вбачається із наданої стороною відповідача медичною документацією (а. с. 121-123).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 02.02.2023 остання припинила підприємницьку діяльність 96.02 Надання послуг перукарнями та салонами краси (основний) (а. с. 124-125).

Відповідно до довідки Черкаської філії Черкаського обласного центру зайнятості від 02 лютого 2023 року за №03-24/241 ОСОБА_6 не перебуває на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості станом на 02 лютого 2023 року і допомогу по безробіттю не отримує (а. с. 126).

Відповідач є військовослужбовцем, учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 (а. с. 120).

Так, відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання дружини, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визнавши ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність у відповідача обов`язку щодо сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 .

Аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітків (доходів), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які, за висновками суду, відповідач має сплачувати позивачці щомісячно, суд визначив вірно, з врахуванням положень ч. 1 ст. 182 СК України, тобто судом враховано, що у відповідача є інша дитина, народжена у шлюбі з ОСОБА_6 .

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не повною мірою врахував усі обставини справи, безпідставно та необґрунтовано визначив розмір аліментів у розмірі нижчому, ніж розмір, який має відповідати якнайкращим інтересам дитини, є безпідставними, недоведеними нею та спростовуються матеріалами справи.

Твердження ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_6 , дружина відповідача, зареєструвалася як фізична особа-підприємець 21.01.2020 за видом економічної діяльності надання послуг перукарнями та салонами краси, а державна реєстрація припинення підприємницької діяльності відбулась 27.05.2021, що свідчить про те, що стан здоров`я дружини відповідача жодним чином не перешкоджав останній після отриманої травми у 2017 році зареєструватися як фізична особа-підприємець у 2020 році та здійснювати свою діяльність, а інших доказів перебування на утриманні непрацездатної дружини чи інших осіб, визначених у п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, зокрема, осіб, які досягли пенсійного віку, осіб з інвалідністю, у тому числі, дітей з інвалідністю, а також осіб, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідач суду не надав, не спростовує висновків, зазначених у рішенні суду.

Визначаючи аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітків (доходів), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня 01 лютого 2021 року і досягнення дитиною повноліття, судом досліджена та врахована обставина наявності у відповідача на утриманні ще однієї малолітньої дитини.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

За таких обставин та з врахуванням зазначених норм законодавства підстави для скасування рішення суду відсутні.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про її обґрунтованість, а стосуються переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Оскільки що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2023 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк