Рішення

Іменем України

22 травня 2023 року місто Чернігів

Справа №751/3182/23

Провадження №2-о/751/64/23

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції заявника

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав: 1) обмежити спілкування з постраждалими дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час отримання допомоги як постраждалим від домашнього насильства; 2) заборонити наближатися ближче ніж на сто метрів до місця проживання ОСОБА_1 з дітьми та місця навчання дітей; 3) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; 4) заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та дітьми: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с.1-5).

Заявлені вимоги заявник обґрунтовує тим, що з 19.06.2010 до 22.02.2011 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , однак після розірвання шлюбу продовжували проживати як сім`я. У 2013 році народився син ОСОБА_5 , а в 2017 році - син ОСОБА_6 . Кривдник систематично вчиняє щодо неї домашнє насильство, зокрема психологічне, фізичне, сексуальне, економічне, контролює її життя та життя дітей, забороняє їй працювати та реалізовувати себе. Під час спільного проживання ОСОБА_2 постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, свідками чого були діти, яких він погрожує відібрати. За таких обставин вона з дітьми переховується в центрі соціально-психологічної допомоги.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 28 квітня 2023 року відкрив провадження у справі.

Ухвалами суду від 01.05.2023 та 15.05.2023 розгляд справи відкладався у зв`язку з неповідомленням заінтересованої особи про день, час та місце судового засідання.

Ухвалою суду від 17.05.2023 розгляд справи відкладено для надання доказів.

У судове засідання заявник не прибула, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку.

Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу обмежувального припису.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 - заявник по справі, та ОСОБА_2 - особа, стосовно якої подано заяву про видачу обмежувального припису, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9-10).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №322 від 26.04.2023 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею фактично без реєстрації проживають її діти (а.с.11).

ОСОБА_2 у зв`язку з домашнім насильством щодо ОСОБА_1 24.04.2023 та 25.04.2023 терміном на одну добу видавались термінові заборонні приписи стосовно кривдника (а.с.12-13).

З психологічної діагностики ОСОБА_1 від 21.04.2023 №345 Чернігівського міського центру соціальних служб вбачається, що остання перебуває в тяжкому депресивному стані, пов`язаному з домашнім насильством зі сторони її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , в неї порушені емоційна сфера та тілесні реакції, рівень тривожності дуже високий, жінка відчуває сильний страх за власне життя та життя своєї родини, для мінімізації психотравмуючого впливу їй рекомендована довготривала робота з психологом (а.с.14).

З 26.04.2023 ОСОБА_1 зарахована на тимчасове проживання з двома синами до Чернігівського обласного центру соціально-психологічної допомоги з причини вчинення протягом довгого часу домашнього насильства від колишнього чоловіка (а.с.20).

Заявником надано диск з скріншотом переписки її та кривдника у Вайбері, аудіозапису їх розмов за 23-24.04.2023 та фотографії тілесних ушкоджень, згідно яких вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують неприязні відносини, а також існує спір щодо участі у спілкуванні з дітьми (а.с.21).

Згідно висновку Чернігівського міського центру соціальних служб №399 від 22.05.2023, обоє хлопців мають проблеми зі світосприйняттям, виявляють тривожність, є емоційними та психічно лабільними. Іван більше схильний до позиції «жертви», а ОСОБА_6 до прояву агресивних ініціатив.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.3, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

Під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису необхідно надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису необхідно встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року у справі №462/2318/18 зазначив, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення заяви видачу обмежувального припису суди мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд дійшов висновку, що заявник не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 навмисного домашнього насильства, продовження чи повторного вчинення такого та чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для заявника та неповнолітніх дітей, що є необхідною умовою для застосування до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а свідчать лише про наявність тривалого конфлікту між сторонами.

Заявник не довела наявність обґрунтованих ризиків вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї та їх малолітніх дітей і потребу у їх захисті в порядку, передбаченому Законом, оскільки із наявних доказів не вбачається, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної або кримінальної відповідальності за насильство в сім`ї. Також матеріали справи не містять доказів про порушення ОСОБА_2 термінових заборонних приписів.

Суд не приймає до уваги, як належний та допустимий доказ, фотокартку, надану заявником, оскільки із неї не вбачається, що саме ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

За приписами п.2 ч.1 ст.1 вказаного Закону, дитина, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала дитина) - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Проте, заявником не доведено жодними належними, достатніми доказами, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство щодо заявника в присутності малолітніх дітей, тобто, що діти були очевидцями такого насильства.

Таким чином, не доведено, що малолітні діти, в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є дітьми, які постраждали від домашнього насильства.

Також не встановлено, що ОСОБА_2 вчинив психологічне чи фізичне насильство щодо синів ОСОБА_7 , 2013 року народження та ОСОБА_8 , 2017 року народження, а також не доведено існування загрози вчинення такого насильства у майбутньому.

При цьому, судом встановлено наявність між батьками спору про участь у спілкуванні з дітьми, що не може розцінюватись як насильство в сім`ї.

Отже заявником не доведено, що рішення про задоволення даної заяви якнайкраще відповідатиме інтересам малолітніх дітей, тому видача обмежувального припису про обмеження спілкування ОСОБА_2 з дітьми призведе до необґрунтованого обмеження, як батька дітей у реалізації своїх прав відносно синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , який має такі ж рівні права та обов`язки щодо дітей, як матір.

За вказаних обставин, відсутні підстави для задоволення заяви .

V. Розподіл судових витрат

Частиною 3 статті 350-5 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 259, 263-265, 293, 294, 350-1-350-8, 354, 430 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

Вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 24.05.2023.

Заявник ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Заінтересована особа ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 )

Суддя Н. В. Маслюк