Справа № 732/699/23
Провадження № 2-о/732/49/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

26 травня 2023 року м.Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Лиманська М.В., перевіривши заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації : АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання особи безвісно відсутньою,

заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ( 14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83А, ), -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городня Чернігівської області, безвісно відсутнім з 09 травня 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Згідно з положеннями ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».

У поданій заяві, в обгрунтування заявлених вимог, заявниця вказує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній за місцем його постійного проживання: АДРЕСА_3 , з 09 травня 2022 року, проте жодного доказу на підтвердження цього факту заявницею не надано.

Крім того, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 відсутній за місцем реєстрації свого проживання: АДРЕСА_4 , а також докази того, що заявниця протягом 2022-2023 р.р. зверталася до будь-яких компетентних органів за місцем постійного проживання ОСОБА_2 з приводу його розшуку.

З доданих до справи документів убачається, що заявниця незначний час, а саме з 03 квітня 2023 року проживає на території Городнянської територіальної громади, що в силу ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" розцінюється як "місце перебування", тобто адміністративно - територіальна одиниця на території якої особа проживає строком менше шести місяців.

Водночас, положеннями ст. 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Докази проживання заявниці на території Городнянської територіальної громади Чернігівської області більше шести місяців до заяви не додані.

За таких обставин суддя приходить до висновку про необхідність залишення заяви без руху та надання заявниці строку для усунення недоліків, а саме подання доказів на обгрунтування заявлених вимог ( відсутності ОСОБА_2 за місцем його постійного проживання) та доказів того, що справа підсудна Городнянському районному суду Чернігівської області.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 175, 185, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою - залишити без руху та надати строк десять днів, з дня отримання заявницею ухвали, для усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині ухвали.

У разі невиконання вимоги суду у вказаний строк заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Лиманська