Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 571/1730/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Любомир Вікторович розглянувши заяву про самовідвід в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ціпан Олександр Петрович до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

До Олевського районного суду Житомирської області, за підсудністю, надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ціпан Олександр Петрович до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.

Під час вирішення питання щодо прийняття даної справи до свого провадження суддею було встановлено, що відповідачкою по справі є ОСОБА_2 стосовно якої суддею Винарем Л.В. неодноразово розглядалися справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (постанова суду від 10.05.2023 року, справа № 287/266/23, від 22.06.2022 року, справа № 287/1560/21, від 09.09.2022 року, справа № 287/1181/21, від 09.09.2022 року, справа № 287/1258/21). При розгляді вказаних справ суддею Винарем Л.В. досліджувалися факти неналежного виконання своїх батьківських обов`язків ОСОБА_2 по догляду та вихованню за своїми дітьми ОСОБА_3 , 2015 року народження, ОСОБА_4 , 2017 року народження та ОСОБА_5 , 2020 року народження, зокрема вивчалися письмові матеріали, що містилися в матеріалах справи (пояснення особи, свідків, характеристики тощо). Враховуючи наведене, а також те, що предметом розгляду переданої судді Винару Л.В. цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 також є неналежне виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 , що тягне за собою визначення місця проживання дітей за батьком, розгляд суддею Винарем Л.В., як головуючим суддею вказаної цивільної справи, на його переконання, може свідчити, з точки зору об`єктивного спостерігача, про наперед сформовану у судді позицію щодо особи відповідачки та її ставлення до малолітніх дітей. Враховуючи наведене, для усунення сумнівів в тому, що рішення по справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, з ціллю збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи на засадах довіри до суду, суддя Винар Л.В. заявив самовідвід по справі № 571/1730/22.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання про можливість задоволення заяви про самовідвід, суд враховує висновки рішень Європейського суду з прав людини (у справах «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, «Ветшайн проти Швейцарії», «Пулар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року).

Відповідно до п. 53 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року, яке є остаточним відповідно до умов, зазначених у п. 2 етапі 44 Конвенції, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. п. 26 рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar vs Spain) від 28 жовтня 1998 року).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Наявність безсторонності визначається фактором забезпечення судом умов, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності, про що і зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1, 2, 7, 8 ст. 40 цього Кодексу питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Отже, враховуючи вищенаведене, з метою зміцнення довіри як з боку суспільства в цілому, так і з боку учасників справи, відсутності у таких сумнівів щодо об`єктивності розгляду даної справи, суддя дійшов висновку, що заявлений ним самовідвід підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід головуючого судді Винара Любомира Вікторовича задоволити.

Відвести головуючого суддю Винара Любомира Вікторовича від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ціпан Олександр Петрович до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів.

Цивільну справу № 571/1730/22 за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Ціпан Олександр Петрович до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів, передати до канцелярії Олевського районного суду Житомирської області для визначення іншого судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Винар