КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6862/21
Провадження № 4-с/552/12/23
У Х В А Л А

12.04.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Величко Д.В.

за участю представника заявника Карнарук А.В., представника ВДВС Биховець О.Ф., стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Карнарук Анатолія Васильовича в інтересах ОСОБА_2 про визнання постанови про накладення штрафу протиправною та її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою про визнання постанови про накладення штрафу протиправною та її скасування посилаючись на те, що постановою про накладення штрафу від 21.02.2023 року в рамках виконавчого провадження № 70898369 на ОСОБА_2 накладено штраф за невиконання рішення суду. Про існування постанови представнику стало відомо з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 28.02.2023 року. В порядку примусового виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 08.11.2022 року Київським ВДВС ПСМРУ Міністерства юстиції ( м. Суми) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 70898369 від 02.02.2023р. та надано ОСОБА_2 10-денний строк для виконання рішення суду. 07.02.2023 року представник боржника повідомив ВДВС про неможливість виконання судового рішення у встановлений держвиконавцем строк у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 фактично перебуває під тимчасовим захистом та тимчасово проживає в Республіці Словенія. Через воєнний стан в Україні вона переживає за своє життя і через це має нестійкий моральний стан та не має змоги перебувати та проживати в Україні. Також повідомлено, що з вересня 2021 року остання не проживає за адресою АДРЕСА_1 , оскільки переїхала на постійне місце проживання до м. Києва, а з березня 2022 року виїхала до Республіки Словенія. Держвиконавець повинен був встановити факт отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а у разі неодержання боржником такої постанови не вправі накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений постановою строк.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 скаргу підтримав, пояснив, що після закінчення воєнного стану та повернення боржника, ОСОБА_2 виконає судове рішення. Просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Київського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Биховець О.Ф. скаргу не визнала, підтримала наданий суду відзив та пояснила, що на час винесення постанови жодного судового рішення про відстрочку або розстрочку виконання , встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення до відділу надано не було. Постанова про відкриття провадження надіслана на адресу , що зазначена у виконавчому документі. Просила відмовити в задоволенні скарги.

Державний виконавець Київського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тихонов О.О. у судовому засіданні 22 березня 2023 року скаргу не визнав та пояснив, що державний виконавець діє в межах закону. У зв`язку з введенням воєнного стану, до Закону України «Про виконавче провадження» внесені зміни щодо порядку виконання певних рішень, проте це не стосується виконання рішення даної категорії. У всіх заявах та навіть скарзі, ОСОБА_2 зазначає свою адресу АДРЕСА_1 , на яку направляється їй кореспонденція.

Стягувач ОСОБА_1 скаргу не визнав та пояснив, що з 05 березня 2022 року ключі від нерухомого майна перебувають у представника боржника. У провадженні правоохоронних органів перебуває два кримінальних провадження з приводу невиконання судових рішень ОСОБА_2 . На даний час рішення Полтавського апеляційного суду не виконується, чим порушуються його права як власника майна.

Суд, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 3 зазнаного Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1, п. 16 ч. 3 ст. 18 цього ж Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Судом установлено, що постановою державного виконавця Київського ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.02.2023 року відкрито виконавче провадження № 70898369 з виконання виконавчого листа № 552/6862/221 виданого 25.01.2023 Полтавським апеляційним судом про усунення перешкоди ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_2 в користування кв. АДРЕСА_2 та зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 комплект ключів від вхідних дверей даної квартири та ключа від під`їзду, в якому знаходиться квартира. Боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

07 лютого 2023 року представник боржника на адресу ВДВС надав пояснення , що ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає з вересня 2021 року, оскільки переїхала на постійне місце проживання до м. Києва, а на початку березня 2022 року була вимушена виїхати з м. Києва до Республіки Словенія для отримання тимчасового захисту та надав заяву ОСОБА_2 , яка повідомила, що через воєнний стан в Україні переживає за своє життя і через це має нестійкий моральний стан та не має змоги перебувати та проживати в Україні.

Постановою держвиконавця від 21 лютого 2023 року за невиконання рішення накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь держави у розмірі 1 700 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Згідно ст. 63 зазначеного Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Таким чином, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану» від 27 липня 2022 року внесено зміни у пункті 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" щодо виконання певної категорії судових рішень.

На час розгляду справи зміни до Закону України «Про виконавче провадження» , які б регламентували порядок виконання судового рішення даної категорії під час введення воєнного стану не внесені.

Також суд приймає до уваги, що на час винесення спірної постанови, відсутнє судове рішення згідно норм ст. 435 ЦПК України, яка передбачає відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання.

Що стосується посилання представника боржника на ту обставин, що державний виконавець не пересвідчився про факт отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, то суд виходить з наступного.

У судовому засіданні представник боржника зазначив, що з вересня 2021 року ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Таким чином, на час перебування у провадженні суду цивільної справи № 552/6862/21, ОСОБА_2 зобов`язана була повідомити відомості щодо зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження), проте суду не надано доказів щодо вчинення таких дій, а тому відомості у виконавчому листі про адресу боржника є АДРЕСА_1 .

Ця ж адреса зазначена і в скарзі про визнання постанови про накладення штрафу протиправною.

Суду не надано доказів у розумінні ст..ст.76-81 ЦПК України ,що на час винесення постанови про накладення на боржника штрафу існували об`єктивні перешкоди для невиконання судового рішення, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Судом установлено, що державний виконавець при винесенні постанови від 21.02.2023 року діяв у спосіб та порядок визначений Законом України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для визнання спірної постанови протиправною та її скасування.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника заявника Карнарук Анатолія Васильовича в інтересах ОСОБА_2 про визнання постанови про накладення штрафу протиправною та її скасування відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 12 квітня 2023 року.

Головуючий Ж.В.Кузіна