Справа № 523/293/20
Провадження №2/523/1228/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача адвоката Ксенофонтової Г.І.

за участю представника відповідача адвоката - Дударенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так 19 січня 2019 року близько 10 годин 50 хвилин в м. Одесі, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nissan Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Одарія, виїжджаючи на вул. Отамана Головатого, не перевірив дозволений сигнал світлофору, здійснив виїзд на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по вул. Отамана Головатого. Внаслідок зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Автомобіль марки «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10.08.2016 року.

Вина Відповідача ОСОБА_2 постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.03.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 12.06.2019 року.

Винність Відповідача ОСОБА_3 підтверджується постановою Одеського апеляційного суду м. Одеси від 09.07.2019 року, якою зазначено, що постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 18.04.2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності залишена без_ змін та призначено стягнення у розмірі 340 гривень, (копія додається)

Цивільна правова відповідальність Відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент ДТП застрахована не була, що підтверджується даними з відкритої бази МТСБУ.

Позивачка звернулась до судового експерта Крутих Євгена Олександровича для проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної її автомобілю та отримала Висновок № 188-19 від 11.11.2019 року.

Відповідно до вказаного Висновку № 188-19 від 11.11.2019 року вартість матеріального збитку, що завдано власнику автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 249658 (двісті сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) гривень 27 коп. Згідно сторінки 19 Висновку № 188-19 від 11.11.2019 року вказано, що ринкова вартість автомобіля також дорівнює 249658,27 гривень. У зв`язку чим необхідно було поставити оцінювачу ще одне питання, стосовно ринкової вартості (залишків) автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП. Відповідно до висновку № 188-19 від 11.11.2019 року ринкова вартість (залишки) автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 85890 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень 57 коп.

Вартість послуг експерта відповідно до прибуткового касового ордера від 22.10.2019 року становить 3000 (три тисячі) гривень.

Позивачкою також були понесені витрати на послуги евакуатора у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 018 від 22.10.19 року.

Позивачка також просить стягнути з відповідачів моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 25000 гривень з кожного. В обґрунтування позовних вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачка посилається на те, що вона під час скоєння ДТП знаходилась на пасажирському сидінні власного автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після зіткнення була госпіталізована до КУ «Міської клінічної лікарні № 11», після чого позивачу було призначено амбулаторне лікування та проходження КТ головного мозку. Внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди Позивач дуже сильно переживала нанесення значних ушкоджень її майну та її здоров`ю.

19 січня 2019 року Позивачка по призначенню лікаря робила КТ головного мозку, вартість якого відповідно до квитанції від 19.01.2019 становить 800 (вісімсот) гривень.

На підставі викладеного позивачка просила:

1.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 81883 (вісімдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят три) гривні 85 коп.

2.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 81883 (вісімдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят три) гривні 85 коп.

3.Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість висновку експерта у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятисот) гривень.

4.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість висновку експерта у розмірі 1500 (однієї тисячі п`ятисот) гривень.

5.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість послуги евакуатора у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень.

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість послуги евакуатора у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень.

7.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість проходження КТ головного мозку у розмірі 400 (чотириста) гривень.

8.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість проходження КТ головного мозку у розмірі 400 (чотириста) гривень.

9.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25000 (двадцяти п`яти тисячі) гривень.

10.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 25000 (двадцяти п`яти тисячі) гривень.

11.Стягнути з відповідачів на її користь судові витрати.

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В процесі розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ксенофонтова Г.І. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що після ДТП належній позивачці автомобіль було недоцільно відновлювати, оскільки вартість відновлюваного ремонту перевищувала ринкову вартість автомобіля. У зв`язку з чим, автомобіль був проданий на запасні частини. Відповідачі не відшкодували позивачці матеріальні витрати, а тому вона була вимушена звернутись до суду. Окрім того, представник позивача уважає, що фактично винним у ДТП є саме водій ОСОБА_2 ..

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Дударенко С.В. позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Так він заперечив вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, оскільки уважає, що водій ОСОБА_3 , при дотриманні швидкісного режиму мав можливість уникнути ДТП. Окрім того, ОСОБА_2 не було повідомлено про проведення автотоварознавчого дослідження експертом Крутих Є.О., а тому він не мав можливості впевнитись у обсязі пошкоджень. Відповідач також не погоджуються з вартістю деталей та вартістю ремонту, які визначені експертом, оскільки вона значно завищена.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Чебаненко О.А. в процесі розгляду справи просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач не погоджується з висновком експерта. Окрім того, представник відповідача наполягала на тому, що саме дії ОСОБА_2 перебувають у причинному зв`язку з ДТП. В останнє судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви просила справу розглянути у його відсутність.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10.08.2016 року.

В судовому засіданні встановлено, що 19 січня 2019 року близько 10 годин 50 хвилин в м. Одесі між автомобілем «Nissan Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 на перехресті вул. От. Головатого та вул. Церковна в м. Одесі відбулось дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 27 березня 2019р. у справі №523/3253/19 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, із стягненням судового збору розмірі 352,40 гривень, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України. Вищевказана постанова була залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 12.06.2019р..

З даної постанови убачається, що 19.01.2019 року о 10:50 годині, водій ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan Pathinder», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Одарія в м. Одесі, перед виїздом не перевірив дозвільний сигнал світлофора та виїхав на вул. Отамана Головатого на червоний сигнал світлофора, внаслідок чого трапилось зіткнення з автомобілем марки «Nissan Leaf», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по вулиці Отамана Головатого, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Тим самим водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1, 8.7.3 е «Правил дорожнього руху».

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 18 квітня 2019р. у справі 523/4764/19 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень. Вищевказана постанова була залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09.07.2019р..

З даної постанови убачається, що ОСОБА_3 , 19.01.2019 року о 10 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Nissan Leaf» д/н НОМЕР_4 , по вул. От. Головатого з боку вул. Церковної в напрямку вул. Балківська в м. Одесі, при проїзду регульованого перехрестя вул. Одарія, згідно висновку № 10202190 від 18.02.2019 року автотехнічного експертного дослідження, здійснював рух з перевищенням доступної швидкості та при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки на, що мав технічну можливість, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем « Nissan Pathinder» д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснював рух по вул. Одарія з боку вул. Чорноморського козацтва в напрямку вул. От. Чепіги, чим порушив п.п. 12.3, 12.4 ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, пасажир гр. ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

Отже вищевказаними постанови встановлено наявність вини обох водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні ДТП.

Правові підстави ухваленого рішення та оцінка доказів судом.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 1188 ЦК України встановлено, що якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 29 червня 2022р. у справі № 477/874/19 зроблений наступний правовий висновок.

55.1. За змістом частини першої статті 614 ЦК України вина як підстава відповідальності за порушення зобов`язання - це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання, зокрема для запобігання заподіянню шкоди. З огляду на це припис частини другої статті 1188 ЦК України застосовний не тоді, коли встановлена вина кожного з власників (володільців), наприклад, транспортних засобів, внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки яких завдана шкода третій особі (тобто не тоді, коли встановлено невжиття залежних від цих власників (володільців) заходів для запобігання заподіянню такої шкоди), а тоді, коли поведінка кожного із власників (володільців) була неправомірною (зокрема, якщо кожен із них порушував правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з чим відбулася вказана взаємодія та була завдана шкода третій особі). Встановлення неправомірності діяння кожного з власників (володільців), які спільно завдали шкоди третій особі внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, достатньо для покладення на цих власників (володільців) солідарного обов`язку з відшкодування шкоди.

55.2. За змістом частини другої статті 1188 ЦК України іншою особою, якій унаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки власники (володільці), наприклад, транспортних засобів спільно завдали шкоди, є будь-яка третя особа. Вона може бути, зокрема, пішоходом або пасажиром транспортного засобу, від зіткнення із яким іншого транспортного засобу завдано шкоди. Іншою, ніж та, яка завдала шкоди, особою може бути і власник транспортного засобу, який передав право керування, а сам був пасажиром.

В судовому засіданні встановлено, що під час ДТП ОСОБА_3 , 19.01.2019 року о 10 год. 50 хв., керував автомобілем «Nissan Leaf» д/н НОМЕР_4 , пасажиром якого була власник даного автомобіля ОСОБА_1 ..

Отже до даних правовідносин можливо застосувати положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022р. у справі № 477/874/19.

У постанові п. 8 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

У п. 3 постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності).

Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. У такому ж порядку відповідають володільці джерел

підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них,

вирішується за правилами ст.440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним; при наявності лише вини володільця, якому заподіяна шкода, вона йому не відшкодовується; при наявності вини обох володільців - розмір

відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного; при відсутності вини володільців у взаємному заподіянні шкоди - жоден з них не має права на відшкодування.

Визначаючи ступень вини кожного з водії у ДТП, яке відбулось 19 січня 2019 року близько 10 годин 50 хвилин в м. Одесі між автомобілем «Nissan Pathfinder» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 на перехресті АДРЕСА_2 , суд приходить до висновку, що вона є рівнозначною, що також підтверджується постановами Суворовського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019р. у справі №523/3253/19, від 18 квітня 2019р. у справі 523/4764/19.

На підставі викладеного, на підставі ст.ст. 22, ч. 2 1188 ЦК України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні відшкодувати заподіяну позивачці ОСОБА_1 у рівних частках, тобто по 50 відсотків кожний.

Судом встановлено, що цивільна-правова відповідальність Відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на момент ДТП застрахована не була, що підтверджується даними з відкритої бази МТСБУ.

Позивачка звернулась до судового експерта Крутих Євгена Олександровича для проведення експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної її автомобілю та отримала Висновок № 188-19 від 11.11.2019 року.

Відповідно до вказаного Висновку № 188-19 від 11.11.2019 року вартість матеріального збитку, що завдано власнику автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 249658 (двісті сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят вісім) гривень 27 коп. Згідно сторінки 19 Висновку № 188-19 від 11.11.2019 року вказано, що ринкова вартість автомобіля також дорівнює 249658,27 гривень. У зв`язку чим необхідно було поставити оцінювачу ще одне питання, стосовно ринкової вартості (залишків) автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 після ДТП. Відповідно до висновку № 188-19 від 11.11.2019 року ринкова вартість (залишки) автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 85890 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто) гривень 57 коп.

Вартість послуг експерта відповідно до прибуткового касового ордера від 22.10.2019 року становить 3000 (три тисячі) гривень.

Відповідач не погоджуються з вартістю деталей та вартістю ремонту, які визначені експертом, оскільки вартість значно завищена, а також частина деталей не потребувала заміні.

Оцінка наданих доказів судом.

Так, ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Системний аналіз ст. 22, 988, 1166, 1192, 1194, ст. 22, 28, 29, 36 Закону № 1961 - IV дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майна має право на відшкодування заподіяної шкоди.

У даній експертизі встановлено, що повна вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 складає суму у розмірі 461860 грн. 91 коп. При цьому ринкова вартість автомобіля також дорівнює 249658,27 гривень. (Т.1, а.с. 21-41)

Відповідно ч.1 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно із цим суд, ухвалюючи рішення про стягнення на користь позивача відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, одночасно повинен передати це майно після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Умовою для стягнення ринкової вартості транспортного засобу на день вчинення ДТП є визнання його фізично знищеним.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

В судовому засіданні було встановлено, що автомобіль «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 не було відновлено та він проданий на автозапчастини. Даний факт підтверджується письмовими поясненнями представника позивача. (Т.1, а.с. 235-236)

В процесі розгляду справи суд роз`яснював представнику відповідача про можливість подачі до суду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, у тому числі на підставі даних, які є матеріалах Висновку № 188-19 від 11.11.2019 року експертного автотоварознавчого дослідження, яке було проведено судовим експертом Крутих Євгеном Олександровичем.

Однак жодного клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, або надання такого дослідження в порядку ст. 106 ЦПК України відповідач, або його представник не надали.

З цього приводу необхідно відзначити, що реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що висновок № 188-19 від 11.11.2019 року експертного автотоварознавчого дослідження, яке було проведено судовим експертом Крутих Євгеном Олександровичем є належним та допустимим доказом.

В той же час, посилання у відзиві відповідача на неповноту дослідження, завищення вартості оцінки пошкодженого майна та вартості робіт є недоведеним.

Отже вартість матеріальної шкоди, яка була заподіяна власнику автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 складається з різниці між вартістю транспортного засобу до ( 249658 грн . 27 коп.) та після дорожньо-транспортної пригоди (85890 грн. 57 коп.), тобто суму у розмірі (249658,27-85890,57 =163 767,7) 163767 гривень 70 копійок.

Враховуючи рівність вини відповідачів, на користь позивачки підлягають стягненню з відповідачів сума у розмірі 81883 (вісімдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят три) гривні 85 (вісімдесят п`ять) копійок з кожного.

Позивачкою також були понесені витрати на послуги евакуатора у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 018 від 22.10.19 року.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування витрат на послуги евакуатора по транспортуванню пошкодженого транспортного засобу, суд керується вимогами ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З огляду на викладене, позовні вимоги про відшкодування витрат на послуги евакуатора по транспортуванню пошкодженого автомобіля від місця ДТП до місця стоянки є обґрунтованими та підлягають стягненню по 750 гривень з кожного.

Судом встановлено, що після зіткнення позивачка була госпіталізована до КУ «Міської клінічної лікарні № 11», після чого позивачці було призначено амбулаторне лікування та проходження КТ головного мозку.

19 січня 2019 року Позивачка по призначенню лікаря робила КТ головного мозку, вартість якого відповідно до квитанції від 19.01.2019 становить 800 (вісімсот) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

На підставі викладеного, з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню витрати за медичне обстеження позивачки, тобто по 400 гривень з кожного.

Позивачка також просить стягнути з відповідачів моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 25000 гривень з кожного. В обґрунтування позовних вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачка посилається на те, що вона під час скоєння ДТП знаходилась на пасажирському сидінні власного автомобіля «Nissan Leaf» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди Позивач дуже сильно переживала нанесення значних ушкоджень її майну та її здоров`ю.

Оцінка судом вищевказаних позовних вимог.

Як зазначено в ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з роз`ясненнями пунктів 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру спричиненої моральної шкоди охоплюється велике коло факторів та явищ, які призводять до душевних страждань та негативних наслідків морального характеру таких як, у даній конкретній справі, позбавлення можливості користуватись автомобілем, переживання щодо якісного виконання робочих обов`язків, погіршення відносин з оточуючими людьми тощо.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач мотивував спричинену йому моральну шкоду тим, що він зазнав моральних страждань через пошкодження належного йому майна, у неможливості користуватися ним та побутових незручностях, що виникли внаслідок цього, необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення автомобіля, та інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 50 000, 00 грн., тобто по 25000 гривень з кожного відповідача.

З огляду на винні дії відповідачів, а також враховуючи обставини даної справи, та доведеність вини відповідачів у пошкодженні майна позивача та необхідності вживання заходів для захисту своїх прав, а також враховуючи принцип розумності та справедливості, суд доходить висновку про наявність правових підстав для покладення на відповідачів обов`язку по відшкодуванню моральної шкоди у розмірі 8000 грн. з кожного.

В порядку розподілу судових витрати з відповідачів на користь позивачки підлягають відшкодуванню сплаченою позивачкою судовий збір, тобто 1229 гривень 54 копійок з кожного.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та необхідно:

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 )

матеріальну шкоду у розмірі 81883 (вісімдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят три) гривні 85 (вісімдесят п`ять) копійок, витрати пов`язані з експертним дослідженням у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, витрати пов`язані з послугами евакуатора у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень, витрати за проходження медичного обстеження у розмірі 400 (чотириста) гривень, моральну шкоду у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, судовий збір у розмірі 1229 гривень 54 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 93763 гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , що зареєстрований АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 )

матеріальну шкоду у розмірі 81883 (вісімдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят три) гривні 85 (вісімдесят п`ять) копійок, витрати пов`язані з експертним дослідженням у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, витрати пов`язані з послугами евакуатора у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень, витрати за проходження медичного обстеження у розмірі 400 (чотириста) гривень, моральну шкоду у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, судовий збір у розмірі 1229 гривень 54 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 93763 гривень 39 копійок.

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,95,141,258-259,263-265,268,273-279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 )

матеріальну шкоду у розмірі 81883 (вісімдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят три) гривні 85 (вісімдесят п`ять) копійок, витрати пов`язані з експертним дослідженням у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, витрати пов`язані з послугами евакуатора у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень, витрати за проходження медичного обстеження у розмірі 400 (чотириста) гривень, моральну шкоду у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, судовий збір у розмірі 1229 гривень 54 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 93763 гривень 39 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , що зареєстрований АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_4 )

матеріальну шкоду у розмірі 81883 (вісімдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят три) гривні 85 (вісімдесят п`ять) копійок, витрати пов`язані з експертним дослідженням у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, витрати пов`язані з послугами евакуатора у розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень, витрати за проходження медичного обстеження у розмірі 400 (чотириста) гривень, моральну шкоду у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень, судовий збір у розмірі 1229 гривень 54 копійок, а всього стягнути суму у розмірі 93763 гривень 39 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у п`ятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя : В.К. Кисельов

Повний текст рішення буде складено та підписано 29.05.2023