"16" травня 2023 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023

м.Харків

Справа № 642/2054/23

провадження 2-о/642/68/23

Ленінський районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Петрової Н.М.

за участю секретаря-Усиченко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2023 рокудо Ленінського районного суду м.Харкова звернулася ОСОБА_1 з заявою про встановлення юридичного факту належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 28.07.1979 року російською мовою на ім`я « ОСОБА_2 », атестату № НОМЕР_2 , виданого 25.07.1979 року на ім`я ОСОБА_3 про закінчення Харківського професійно-технічного училища Харківського обласного (міського) управління побутового обслуговування населення та свідоцтва № НОМЕР_3 , виданого 25.07.1984 року на ім`я ОСОБА_3 про закінчення Харківського професійно-технічного училища облпобутуправління.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 31 січня 2023 року вона звернулась до Холодногірського управління Пенсійного фонду України в м.Харкові із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.02.2023 №44 заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що до страхового стажу неможливо зарахувати періоди роботи, оскільки є порушення п.2.8, 2.11, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме: помилка в написанні імені в трудовій книжці ( ОСОБА_4 ), паспорті та свідоцтві про народження ( ОСОБА_4 ). Після отримання вказаного рішення, заявник звернулась до Українського бюро лінгвістичних експертиз, згідно експертного висновку №056/308-n від 08.03.2023 року, встановлено, що український запис особового імені ОСОБА_4 (паспорт громадянина України, запис ОСОБА_1 ) та російські записи ОСОБА_4 (паспорт громадянина України, запис російською мовою ОСОБА_5 ) і ОСОБА_4 (трудова книжка, запис російською мовою) ОСОБА_2 у документах є ідентичними.

21.03.2023 року заявник знов звернулась з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29.03.2023 року №44 заявнику ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки ім`я заявниці ОСОБА_4 (російською) не відповідає даним паспорта серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 (російською), а також період навчання з 01.09.1977 року по 25.07.1979 року, згідно атестата №102 від 25.07.1979 року та з 01.09.1982 року по 25.07.1984 року, згідно свідоцтва № НОМЕР_3 , оскільки в свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_6 ім`я заявниці ОСОБА_4 (російською), що не відповідає даним паспорта серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 (російською).

У зв`язку з викладеним заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26.04.2023 року відкрито провадження по справі, призначено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження (а.с.22).

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Представник заявника адвокат Сулейманова М.І. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити (а.с.34-36).

Представник заінтересованої особи - Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, при розгляді справи покладався на розсуд суду (а.с.32-33).

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оглянувши у судовому засіданні оригінали доказів, копії яких долучено до матеріалів справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимогами ч.1 ст.4 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого Ленінським РАЦС м.Харків 10.02.1960, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Відповідно копії атестата № НОМЕР_2 , виданого 25.07.1979, ОСОБА_3 01 вересня 1977 р. вступила до Харківського професійно-технічного училища Харківського обласного (міського) управління побутового обслуговування населення та 25 липня 1979 р. закінчила повний курс за спеціальністю кравець чоловічого, жіночого та дитячого верхнього одягу, отримала четвертий розряд (а.с. 16).

На ім`я заявника ОСОБА_6 28.07.1979 Харківським професійно-технічним училищем Харківського обласного (міського) управління побутового обслуговування населеннязаведена трудова книжка Серія НОМЕР_1 , на титульному аркуші якої в графі ім`я записано російською мовою « ОСОБА_4 » (а.с.10-13).

Згідно свідоцтва № НОМЕР_3 , виданого 25.07.1984, ОСОБА_3 у 1982 році вступила до Харківського професійно-технічного училища облпобутуправління, яке закінчила 25.07.1984 році та отримала спеціальність закрійник жіночого верхнього одягу вищої кваліфікації (а.с.17).

Заявник ОСОБА_1 14.08.1984 року уклала шлюб з ОСОБА_7 відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_6 . Прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_8 » (а.с.15).

Відповідно копії паспорта громадянина України Серія НОМЕР_5 , виданого Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11.12.2001 та копії картки платника податків, прізвище ім`я по- батькові заявника вказано як ОСОБА_1 (а.с. 3-6).

31 січня 2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.02.2023 №44, заявнику відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме: до загального трудового стажу роботи неможливо зарахувати записи в трудовій книжці НОМЕР_1 від 28.07.1979, оскільки є порушення п.2.8, 2.11, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме: помилка в імені в трудовій книжці ( ОСОБА_4 ), паспорті та свідоцтві про народження ( ОСОБА_4 ) (а.с.7).

Згідно експертного висновку №056/308-n від 08.03.2023 року Українського бюро лінгвістичних експертиз, український запис особового імені ОСОБА_4 (паспорт громадянина України, запис ОСОБА_1 ) та російські записи ОСОБА_4 (паспорт громадянина України, запис російською мовою ОСОБА_5 ) і ОСОБА_4 (трудова книжка, запис російською мовою) ОСОБА_2 у документах є ідентичними (а.с.8).

21.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 29.03.2023 року №44 заявнику відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки ім`я заявниці ОСОБА_4 (російською) не відповідає даним паспорта серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 (російською), а також період навчання з 01.09.1977 року по 25.07.1979 року, згідно атестата №102 від 25.07.1979 року та з 01.09.1982 року по 25.07.1984 року згідно свідоцтва № 54, оскільки в свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_6 ім`я заявниці ОСОБА_4 (російською), що не відповідає даним паспорта серії НОМЕР_5 ОСОБА_4 (російською) (а.с.9).

Відповідно до ч.1ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення та на підставі ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Отже встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, інші документи, видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Порядок заповнення та ведення трудових книжок передбачений Інструкцією «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за № 58.

В даному випадку норми Інструкції використовуються в редакції 1993 року, чинній на момент заведення вкладишу до трудової книжки на ім`я заявника.

Відповідно до п. 1.1. Інструкції 1.1. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ i організацій усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних i тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 1.4. Інструкції передбачено, що особи, які вперше шукають роботу i не мають трудової книжки, повинні пред`явити паспорт, диплом a6o інший документ про освіту чи професійну підготовку.

Згідно п. 2.2. Інструкції заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

До трудової книжки вносяться: - відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; - відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

У п. 2.17. Інструкції зазначено, що для студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які раніше не працювали та у зв`язку з цим не мали трудових книжок, відомості про роботу в студентських таборах, на виробничій практиці, а також про виконання науково-дослідної госпдоговірної тематики на підставі довідок вносяться підприємством, де надалі вони будуть працювати.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, ix зберігання, виготовлення, постачання i обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. N 301 "Про трудові книжки працівників" (в редакції 1993 року).

Відповідно до п. 4. Вказаної постанови відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання i видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання i видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачено законом випадках іншу відповідальність.

Отже відповідальність за заповнення та видачу трудової книжки покладено саме на посадових осіб підприємства, а не на працівника.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п. 45): «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких i узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення ix у разі повної, часткової a6o тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

При цьому, допущені при оформленні трудової книжки порушення щодо написання імені заявника російською мовою « ОСОБА_4 », яке не відповідає іншим документом, де українською мовою вказано ім`я заявника як « ОСОБА_4 », жодним чином не нівелює достовірність таких записів та інформацію про стаж роботи особи.

Норми чинного законодавства покладають саме на роботодавця обов`язок щодо повноти ведення обліку та видачі трудових книжок, за недотримання якого встановлена відповідальність.

Більш того працівник не може бути позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві внаслідок недотримання роботодавцем порядку ведення та обліку трудових книжок, оскільки це суперечитиме конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику необхідно для реалізації свого права на оформлення пенсії за віком.

З огляду на встановлені обставини, у суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності заявникові ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої російською мовою 28.07.1979 року на ім`я ОСОБА_2 , атестата № НОМЕР_2 , виданого 25.07.1979 року на ім`я ОСОБА_3 про закінчення Харківського професійно-технічного училища Харківського обласного (міського) управління побутового обслуговування населення та свідоцтва № НОМЕР_3 , виданого 25.07.1984 року на ім`я ОСОБА_3 про закінчення Харківського професійно технічного училища облпобутуправління, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 13, 76-81, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 13.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої російською мовою 28.07.1979 року на ім`я ОСОБА_2 , атестата №102, виданого 25.07.1979 року на ім`я ОСОБА_3 про закінчення Харківського професійно-технічного училища Харківського обласного (міського) управління побутового обслуговування населення та свідоцтва № НОМЕР_3 , виданого 25.07.1984 року на ім`я ОСОБА_3 про закінчення Харківського професійно технічного училища облпобутуправління,

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_8 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 11.12.2001 Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, , юридична адреса: 58000, м. Чернівці, Центральна площа, 3.

Повне судове рішення складено 16.05.2023.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Наталя ПЕТРОВА