Ухвала

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 161/7017/15-ц

провадження № 61-6791ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду від 22 березня 2023 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2022 року, постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Луцький міськрайонний суд Волинської області своїм рішенням

від 04 листопада 2016 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 801 92,68 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Луцький міськрайонний суд Волинської області своє ухвалою від 24 травня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовив.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2022 року, постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Луцький міськрайонний суд Волинської області своєю ухвалою

від 31 жовтня 2022 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2022 року, постановленої за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовив.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

Волинський апеляційний суд своєю постановою від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року залишив без змін.

04 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області

від 31 жовтня 2022 року та постанову Волинського апеляційного суду

від 22 березня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Волинського апеляційного суду від 22 березня 2023 року отриманий заявником 03 квітня 2023 року в приміщенні апеляційного суду під розпис

у журналі.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Проаналізувавши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та додані до нього матеріали, зокрема, доказ отримання повного тексту постанови суду, зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд дійшов висновку, що наявні підстави для його поновлення.

Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 0,2 = 536,80 грн).

Отже, ОСОБА_1 слід сплатити суму судового збору у розмірі 536,80 грн, за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі

якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року та постанови Волинського апеляційного суду від 22 березня

2023 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2022 року

та постанову Волинського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська