УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року місто Чернігів

Справа №751/1829/23

Провадження №4-с/751/10/23

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

суб`єкт оскарження - Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

заінтересована особа стягувач ОСОБА_2

представник заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа: ОСОБА_2 , та зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту з майна, -

Встановив:

І. Стислий виклад позиції заявника

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна, накладеного постановою ВДВС Деснянського району серії АН №402519 від 26.05.2006, та зобов`язання зняти арешт з майна (а.с.1-4).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 31.05.2006 реєстратором Першої чернігівської держаної нотаріальної контор на підставі постанови державної виконавчої служби у Деснянському районі м. Чернігові №АН402519 від 26.05.2006 накладено арешт на все його майно в ході примусового виконання виконавчого листа №2-3881/05, виданого 26.12.2005 Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 109 891,00 грн. Строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання сплинув 12.05.2009. Ухвалою суду від 04.08.2022 відмовлено у задоволенні заяви заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу їх дублікатів. Зазначає, що звертався до відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту, однак листом від 24.01.2023 його повідомлено про відсутність підстав для зняття вказаного арешту. У зв`язку з поверненням виконавчого документа, просить скасувати вказаний арешт.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 13 березня 2023 року відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду. Одночасно залучено до участі у справі як заінтересовану особу - ОСОБА_2 , та витребувано із архіву Новозаводського районного суду м. Чернігова для огляду в судовому засіданні цивільну справу №2-3881/05.

Від представника суб`єкта оскарження Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на скаргу (а.с.33-35), відповідно до якого у задоволенні скарги просить відмовити у повному обсязі. Зазначає, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №3050804 з примусового виконання виконавчого листа №2-3881 від 26.12.2005, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 109 891,00 грн. Вказаний виконавчий лист надійшов до відділу 23.05.2006, у цей же день державним виконавцем для забезпечення реального та ефективного виконання рішення винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №АН402519. Згодом було встановлено, що на території Деснянського району м. Чернігова не виявлено майна та коштів, які б належали боржнику, а сам ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим 21.06.2007 виконавче провадження було закінчено, виконавчий лист направлено за належністю до відділу державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції для подальшого виконання за встановленою адресою проживання боржника. На час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстави направлення за належністю виконавчого листа не було передбачено зняття арешту з майна боржника. Вказує, що інформацією щодо подальшого виконання виконавчого листа відділ не володіє, повторно на виконання він не надходив, на даний час відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 у відділі не перебувають. Вважає відмову в знятті арешту такою, що відповідає законодавству, оскільки безпідставне зняття арешту порушує права та законні інтереси стягувача на виконання судового рішення. Крім того, не вбачає протиправної бездіяльності, оскільки законодавством не визначена така підстава для зняття арешту з майна боржника, як пропущення стягувачем встановленого строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою суду від 30.03.2023 за клопотанням представника заявника витребувано з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформацію щодо наявності обтяжень нерухомого майна щодо боржника ОСОБА_1 , розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення повідомлення про дату, час і місце судового засідання заінтересованій особі.

Заявник та його представник у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без участі, скаргу просить задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, у відзиві просив проводити судове засідання без участі представника Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Заінтересована особа у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи за їх відсутності, оскільки неявка учасників розгляду не є перешкодою для розгляду даної скарги.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.12.2005 у справі №2-3881/05 накладено арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського району м. Чернігові 26 травня 2006 року при примусовому виконанні виконавчого листа Новозаводського районного суду м. Чернігова №2-3881/05 від 26.12.2005 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 109 891,00 грн винесена постанова серії АН №402518 про арешт всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.8).

На підставі вказаної постанови Першою чернігівською державної нотаріальною конторою 31.05.2006 зареєстроване обтяження за №3278678 (а.с.25).

21.06.2007 державним виконавцем Деснянського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №3050804 з примусового виконання вказаного виконавчого листа у зв`язку з не виявленням майна та коштів, які б належали боржнику ОСОБА_1 , на території Деснянського району м. Чернігова (а.с.36).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.08.2022 (а.с.9-12), залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 21.09.2022 (а.с.13-20), відмовлено у задоволенні заяви заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах ОСОБА_5 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 27.09.2022 у справі №2-3881/05 скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 05.12.2005 (а.с.21-23), на підставі чого 27.12.2022 припинено обтяження (а.с.24).

Заявник звертався до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо зняття арешту з майна, проте листом від 24.01.2023 його повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту, визначених ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.5).

Відносно ОСОБА_1 станом на 30.03.2023 відсутні відкриті виконавчі провадження, де стягувачем є ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями з АСВП (а.с.41).

За інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 30.03.2023 на все майно ОСОБА_1 накладено арешт згідно постанови державної виконавчої служби у Деснянському районі м. Чернігова від 26.05.2006 АН №402518 (а.с.45).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Положеннями ст. 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини першої ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 нині чинного Закону України «Про виконавче провадження» і ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, що був чинним до 04.10.2016, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Проте у справі відсутні докази про наявність відкритого виконавчого провадження, у якому ОСОБА_1 є боржником, а ОСОБА_2 стягувачем.

Вичерпний перелік випадків, у яких державний виконавець (виконавець) вправі чи зобов`язаний зняти арешт з майна боржника, містився в ч. ч. 2-5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, що діяв до 04.10.2016, і міститься у ч.ч. 2-4 ст. 59 нині чинного Закону України «Про виконавче провадження».

Ці переліки не містять такої підстави, як закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв до 04.10.2016 (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби), або аналогічної підстави нині чинного Закону України «Про виконавче провадження».

Отже суб`єкт оскарження не може задовольнити вимоги ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд відзначає, що арешт майна є заходом, направленим на примусове виконання рішень судів та інших органів. Тобто такий захід застосовується державним/приватним виконавцем в інтересах стягувача з метою виконання судового рішення чи рішення інших органів, які підлягають примусовому виконанню.

Арешт майна є тимчасовим обмеженням прав боржника, яке повинно бути визначено певним строком. На думку суду, необмежене застосування заходу примусового виконання виконавчого документу може становити порушення права особи на вільне володіння своїм майном.

Також відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року, в редакції чинній на час видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

З 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, згідно Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як встановлено в судовому засіданні, відомості про перебування у виконавчій службі відкритих виконавчих проваджень, боржником в яких є скаржник, а стягувачем ОСОБА_2 відсутні.

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3881/05 було закінчено 21.06.2007. Відомостей про проведення будь-яких виконавчих дій з того часу, відкриття виконавчого провадження іншим органом ДВС чи доказів на підтвердження переривання строку пред`явлення до виконання указаного виконавчого документа матеріали справи не містять. Крім того, ухвалою суду, яка набрала законної сили, відмовлено у поновленні пропущеного строку для пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання.

Верховний Суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі №2/0301/806/11 зауважив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинне призводити до порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

На думку суду, існування арешту майна ОСОБА_1 в даний час не направлено на виконання рішення суду, а лише створює обмеження у вільному володінні майном. Внаслідок арешту його нерухомого майна, він по цей час перебуває у ситуації, в якій до нього на невизначений термін застосовано обмеження права володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Ця ситуація суперечить принципу правової визначеності.

Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, арешт, який є об`єктом судового розгляду, перешкоджає ОСОБА_1 користуватися й розпоряджатися належною йому власністю.

На підставі вищевикладеного суд доходить висновку про наявність правових підстав для зняття арешту та заборони, накладених в межах виконавчого провадження №3050804 із виконання виконавчого листа від 26.12.2005 №2-3881/05, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.05.2006 серії АН №402518. У задоволенні решти вимог скарги про визнання неправомірною бездіяльність Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції слід відмовити.

З урахуваннях вищезазначеного, скарга у частині зобов`язання зняти арешт підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 258-260, 448-450 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати відповідальну посадову особу Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт та заборони відчуження всього належного майна ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження №3050804 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.05.2006 серії АН №402518, із виконання виконавчого листа №2-3881/05, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова 26.12.2005 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 109 891,00 грн.

В іншій частині скарги відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 14.04.2023.

Заявник ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суб`єкт оскарження - Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Княжа, буд. 28, м. Чернігів, 14000, )

Заінтересована особа - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 )

Суддя Н. В. Маслюк