Справа № 489/6478/21
Провадження №2/489/1594/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення

встановив.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення в солідарному порядку з відповідачів боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 60671,07 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн., посилаючись на те, що МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржникам за адресою: АДРЕСА_1 . Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами було укладено згідно п.п. б п. 12.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, шляхом оформлення особового рахунку № НОМЕР_1 та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки). Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. Боржниками оплата своєчасно та в повному обсязі не проводилась. В результаті систематичної неналежної оплати споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.10.2021 року, наявна заборгованість у сумі 60671,07 грн.

Від представниці відповідачки ОСОБА_1 - адвокатки Дідух К.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивач вказує на те, що нарахування за наданні послуги відбулося відповідно до норм, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 385 від 26.06.1998, № 592 від 14.07.2017, а саме, згідно з благоустроєм помешкання за нормою 9.0/8.85 куб.м. на одну людину на місяць. Проте, вказані рішення позивачем до позову не додані, а тому не зрозуміло, на які докази посилається позивач як на підставу своїх вимог в частині нарахування та як наслідок, стягнення заборгованості. Виходячи з огляду на норми чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги в частині здійснення позивачем нарахування боргу є необґрунтованими та не підтверджені доказами. Позивач до позову додає розрахунок заборгованості за період з 03.2012 по 09.2021, тобто, загальний період 9 років 7 місяців. У доданому розрахунку заборгованості, у графі «оплата» позивач вказав про часткові оплати за певний період. При нарахуванні заборгованості, позивач не врахував платежі, здійснені відповідачкою на загальну суму 3389 грн., а тому наданий розрахунок заборгованості не відповідає дійсності. Крім того, позивач звертаючись до суду з дійсним позовом, пропустив строки позовної давності.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що відомості про норми та тарифи, встановлені для МКП «Миколаївводоканал» опубліковані на сайті підприємства де у вільному доступі для всіх споживачів послуг, у тому числі, відповідачів та їх представника, які мали можливість ознайомитися та провести звіряння з нарахуваннями, які надані до позову. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Нарахування за надані послуги виконувалися відповідно до норм відповідних рішень Миколаївської міської ради, а саме згідно благоустрою помешкання відповідачів на 1 особу на місяць. Витягом з реєстру територіальної громади м. Миколаєва виданого 12.07.2023 за № 2.93-, у квартирі зареєстровано 5 осіб. Отже, відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, за які тривалий час не сплачують включно до сьогодення. Відповідачами не здійснено жодного кроку до врегулювання спору, а саме надання документів, які підтверджують підстави для перерахунку нарахованої заборгованості або на укладення договору реструктуризації, або оплати заборгованості. Заборгованість відповідачів за отримані послуги виникла з липня 2012 року, тому позивачем було надано розрахунок заборгованості з моменту виникнення заборгованості, яка станом на подання позовної заяви до суду становила 60671,07 грн. Про які сплати у розмірі 3389 грн. йдеться у представника відповідача, ним не зазначено період сплат та доказів ним до відзиву не додано, тому це заперечення є припущенням представника. Згідно з розрахунку, доданому до позовної заяви, заборгованість виникла з 21 липня 2012 року по 21 жовтня 2021 року, а до суду із даним позовом позивач звернувся 22.11.2021. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (набрав законної сили 02.04.2020 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Таким чином, з 02.04.2020 вважається продовженою і не є пропущеним строк позовної давності за вимогами, строк виконання яких виник з 01.04.2017 і пізніше.

Ухвалою суду від 25.10.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21 січня 2022 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення по справі, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Ухвалою суду від 24.05.2023, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та призначено до судового засідання.

Ухвалою суду від 15.06.2023, скасовано заочне рішення по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі боржникам за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір про надання послуг водопостачання та водовідведення між позивачем та споживачами, було укладено шляхом оформлення окремого особового рахунку та видачі абоненту розрахункового документа (розрахункової книжки).

Внаслідок неналежного виконання відповідачами зобов`язань щодо сплати поточних спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 01.10.2021 року, утворилася заборгованість в розмірі 60671 грн. 07 коп.

Позивач зазначає, що боржників неодноразово повідомляли про наявну заборгованість та наслідки невиконання зобов`язань щодо оплати наданих послуг, що підтверджується повідомленнями про заборгованість.

Станом на жовтень 2021 року заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення становить 60671 грн. 07 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, сформованого 30.09.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

З огляду на вказане, саме на відповідачів покладено обов`язок укладення договору із позивачем на надання відповідних послуг.

Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України.

За змістом п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

У відповідності з ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.

Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Станом на 01.10.2021 заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення становить 60671 грн. 07 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Відповідачами не спростовано вказаний розрахунок заборгованості.

Відповідачка ОСОБА_1 зазначає, що на момент розгляду справи та ухвалення заочного рішення, вона проживала зі своєю родиною в орендованій квартирі з 10.10.2021 за адресою: АДРЕСА_2

Як вбачається з Договору оренди від 10.10.2021, вказаний договір укладено між ОСОБА_8 (орендодавець) та ОСОБА_9 (орендатор) про оренду квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Строк оренди з 10.10.2021 по 10.10.2022.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 зареєструвала шлюб 23 жовтня 2021 року та змінила прізвище на « ОСОБА_1 ».

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Тому відсутність договірних відносин не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги.

У разі тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб споживач (або уповноважена ним особа) має своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк повідомити про це комунальну службу та надати документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи. Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач (або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду має надавати Комунальній службі оновлену письмову заяву з відповідними підтвердними документами.

Відповідачкою ОСОБА_1 не долучено до матеріалів справи докази на підтвердження того, що вона зверталася до МКП "Миколаївводоканал" з заявами про тимчасове непроживання у квартирі АДРЕСА_1 за період з 2012 року по теперішній час та не надала відповідні документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи.

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно з ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Беручи до уваги те, що відповідачі є споживачами послуг з водопостачання та водовідведення, та враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов`язань, позов підлягає задоволенню.

Щодо клопотання представниці відповідачки ОСОБА_1 - адвокатки Дідух К.О. про застування строків позовної давності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України, визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4). Якщо суд визнає поважним_и причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5). Відповідачка, заперечуючи проти позову, просила застосувати позовну давність відносно заявлених позовних вимог.

Заборгованість за надання послуг з водопостачання та водовідведення складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Позивач звернувся 28 вересня 2021 року до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідачів боргу за водопостачання та водовідведення за період з березня 2012 року по вересень 2021 року в сумі 60671,07 грн.

З вищевказаної історії фінансового стану послуг абонента, вбачається, що відповідачами частково здійснювалися платежі, а саме 26.06.2020, 16.09.2020, 24.11.2020, 06.01.2021, 16.03.2021, 12.04.2021, тобто, строки позовної давності переривалися.

Отже, позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення, що складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж, має відраховуватись з 26 червня 2017 року і до 28 вересня 2021 року.

Позивач в своєму позові зазначає період заборгованості з 01.03.2012 по 30.09.2021 на загальну суму 60671,07 грн..

З розрахунку заборгованості, вбачається, що за період з липня 2017 року по вересень 2021 року включно споживачам нараховано, з урахуванням часткової сплати відповідачами, заборгованість у розмірі 17713,30 грн. Тобто до сплати за період з липня 2017 року по вересень 2021 року заборгованість зі сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення становить 17713,30 грн..

За таких обставин, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 17713,30 грн. за період з липня 2017 року по вересень 2021 року.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (29,19%), а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 662,74 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позовні вимоги Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 17713 (сімнадцять тисяч сімсот тринадцять) грн. 30 (тридцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» судовий збір у розмірі 662 грн. 74 коп., з кожного по 220 грн. 92 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Погранична, 161, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено «21» серпня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева