Провадження №2/752/3588/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Семененко-Конончук В.М.,

представника позивача Нікіпелової К.Є. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 23.12.2006 вони зареєстрували шлюб. У шлюбі народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через діаметрально протилежні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, а тому їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між ними припинені. Діти проживають разом з нею. Спору про місце проживання дітей немає.

Просила розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрований 23.12.2006 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №2347.

Представник відповідача адвокат Неклеса М.М. в інтересах ОСОБА_2 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву, в якому просив надати подружжю строк для примирення у шість місяців, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що ОСОБА_2 не визнав позовні вимоги, викладені у позові, через їх необґрунтованість. Позивач разом із їх дітьми 25.02.2022 були евакуйовані відповідачем до м. Валовець Закарпатської області. В подальшому позивач прийняла самостійне рішення та виїхала разом із дітьми за кордон, в подальшому переїхавши до м. Брайтоні. Відповідач тяжко переживав факт розлуки з позивачем та дітьми. Відповідач не бажав розлучення з позивачем, оскільки кохає дружину та, на його думку, її бажання розлучитися викликано довгою розлукою та її важким психологічним станом, викликаним війною в Україні. На думку відповідача, підстав для розірвання шлюбу немає. Подружжя разом із дітьми до моменту виїзду за кордон спільно проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . Останні 10 років сім`я утримувалася відповідачем, оскільки позивач не працювала. Відповідач з початку укладення шлюбу прикладав зусилля щодо збереження шлюбу та врегулювання спірних питань з позивачем. На даний час виник спір щодо визначення місця проживання дітей та повернення їх у м. Київ, оскільки діти бажають повернутися додому. Через введення в Україні воєнного стану сторони проживають окремо, внаслідок чого не мають можливості зустрітися та особисто обговорити усі деталі їх взаємовідносин та їх налагодити. Відповідач зацікавлений у збереженні сім`ї з позивачем, бажав, щоб їх діти зростали у повноцінній родині, внаслідок чого просив надати строк для примирення сім`ї та врегулювання між ними відносин.

Представник позивача адвокат Нікіпелова К.Є. в інтересах ОСОБА_3 надала відповідь на відзив, в якій просила відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та надання подружжю строку для примирення, а також задовольнити позовну заяву ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування відповіді на відзив позивач зазначила, що вимога відповідача щодо надання строку для примирення включена до відзиву, ним не заявлено окреме відповідне клопотання про зупинення розгляду справи у порушення процесуальних правил. На думку позивача, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного із них чи інтересам їх дітей. Позивач ініціювала розлучення, категорично виступила проти примирення з відповідачем, наполягаючи на розірванні шлюбу без надання строку для примирення. Подружжя з лютого 2022 року фактично проживають окремо, а з серпня 2021 року позивач не підтримувала з відповідачем шлюбних відносин. За весь час подружнього життя відповідачем вчинялися неправомірні дії у вигляді фізичного, психологічного та економічного насильства, проте вона не зверталася до правоохоронних органів. Позивач з дітьми виїхала закордон під час дії воєнного стану в Україні, не порушуючи загальноприйняті правила та чинне законодавство, не приховувала країну перебування дітей та не перешкоджала їх спілкуванню з відповідачем. Позивач допомагала відповідачу у передачі подарунків для дітей. Діти вже достатньо дорослі для підтримання особистого контакти з батьком. Відповідачем ініційований процес за Гаазькою конвенцією про міжнародне викрадення дітей у Великій Британії, внаслідок якого позивач із дітьми були позбавлені можливості провести різдвяні канікули в Іспанії через вилучення їх паспортів за адресою їх проживання. Відповідач 16.11.2022 звернувся до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя.

Представник відповідача адвокат Неклеса М.М. в інтересах ОСОБА_2 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надав заперечення на відповідь на відзив, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заперечень на відповідь на відзив представник відповідача зазначив, що відповідь на відзив містить надумані твердження, які не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. Відповідачем 25.02.2022 було здійснено евакуацію дружини з дітьми до Закарпатської області, а він наступного дня повернувся до м. Києва для виконання службових обов`язків. Позивач самостійно прийняла рішення про її виїзд разом з дітьми до Словаччини, в подальшому переїхавши у Велику Британію. Таким чином, роздільне проживання подружжя є наслідком умисних дій позивача, яка розлучила батька з дітьми. З серпня 2021 року подружжя підтримувало шлюбні відносини та проживали в одній кімнаті, що можуть підтвердити їх діти. Відповідач надавав матеріальну допомогу позивачу, оскільки 25.02.2022 залишив їй спільні заощадження у розмірі 7000 доларів США та 20000 грн. Крім того, відповідач неодноразово надсилав посилки з речами позивача та їх дітей, з медичними ліками закордон.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, у заяві просила про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги.

Представник позивача адвокат Нікіпелова К.Є. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Пояснила, що з лютого 2022 року подружжя не живе разом, між ними склалися дуже неприязні стосунки. Позивач категорично не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, підтримувати з ним будь-які стосунки. Подружжя не може бути разом через розбіжності у поглядах. Строк для примирення подружжя не потрібен.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу з позивачем. Пояснив, що він не бачить подальшого сенсу для примирення. Причиною розірвання шлюбу є зрада позивача.

Представник відповідача адвокат Неклеса М.М. в судове засідання не з`явився.

03.11.2022 Шевченківським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі і здійснення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.12.2022 судом постановлено ухвалу про передачу справи із Шевченківського районного суду міста Києва на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва.

18.01.2023 судом постановлено ухвалу про прийняття цивільної справи до свого провадження і здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

23.12.2006 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 23.12.2006.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.08.2007, серії НОМЕР_3 від 23.11.2012.

Згідно з копією довідки від 05.12.2015 №6670 неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за місцем проживання їх батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки від 12.09.2022 №07-16/198 та №07-16/199 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 навчаються у гімназії №179 міста Києва Голосіївського району.

Згідно із ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, спільне господарство між подружжям не ведеться, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає.

Також встановлено, що сторони разом не проживають та ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільне господарство не ведеться.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

При цьому судом не приймається як докази скріншоти переписки з телефонних застосунків, оскільки вони не засвідчені належним чином.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 992,40 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.12.2006 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №2347.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 20.03.2023.

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Представник позивача: адвокат Нікіпелова Катерина Євгенівна, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Героїв Крут, буд. 13.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Представник відповідача: адвокат Неклеса Микола Миколайович, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Гаріна, буд. 4-Б, офіс 608 Б/6.

Суддя Ж. І. Кордюкова