ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/14036/22

Провадження № 22-ц/4820/796/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2023 року (суддя Заворотна О. Л., повне судове рішення складено 01 лютого 2023 року) у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд
у с т а н о в и в :
У липні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що за адресою АДРЕСА_1 на території закритого військового містечка № НОМЕР_2 знаходиться корпус 38 - службовий житловий будинок Військової частини НОМЕР_1 . Військовій частині НОМЕР_1 на праві державної власності належить житловий будинок літ. 38 загальною площею 5642,4 кв. м, який знаходиться на балансі прикордонного загону. Відповідно до виписки з протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11 від 03.12.2007 виділено службову житлову площу у військовому містечку № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 , майору ОСОБА_1 на сім`ю з 4-х осіб. 21.02.2008 між ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_1 був укладений договір № 23 найму на оренду службового житлового приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду в Україні. Договір від 21.02.2008 є чинним та обов`язковим для виконання. Згідно з пунктом «г» розділу 3 вказаного договору наймач зобов`язується щомісяця вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, електричну, теплову енергію та інші послуги) за користування житловим приміщенням, яке подане йому в найом з урахуванням пільг, встановленим чинним законодавством. Квартплата за комунальні послуги стягується в межах, встановлених чинним законодавством, за тарифами, затвердженими Кабінетом Міністрів України та обласними держадміністраціями. Протягом періоду дії договору, а саме з листопада 2021 року по квітень 2022 року (включно), відповідач не сплачував квартирну плату та плату за комунальні послуги, заборгованість складає 22452,65 грн, у тому числі: 871,02 грн квартирна плата, 21581,63 грн - плата за послуги з теплопостачання.
Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 .
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2023 року в позові відмовлено.
Військова частина НОМЕР_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Вказує, що розрахунки по оплаті за користування службовими приміщеннями та витрати природного газу для опалення житлових приміщень не оскаржувалися та не визнані недійсними. Не погоджується з висновком суду про те, що відповідач втратив право користування службовим жилим приміщенням у зв`язку із реєстрацією 04.02.2021 за новим місцем проживання. У разі зміни місця проживання ОСОБА_1 повинен був поінформувати про це наймодавця шляхом підписання акту прийому житла з найму. Судом не досліджені акти перевірки житлових умов. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням проводиться в судовому порядку. Вважає доведеною заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги.
У відзиві ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін. Посилається на законність судового рішення, оскільки з 04 лютого 2021 року він вибув на постійне проживання у місто Хмельницький, службовою квартирою не користувався і не був споживачем житлово-комунальних послуг.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 24.12.2007 Військовій частині НОМЕР_1 на праві державної власності належить житловий будинок літ. 38 загальною площею 5642,4 кв. м, який знаходиться на балансі прикордонного загону (а. с. 15-16).
Відповідно до виписки з протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 № 11 від 03.12.2007 виділено службову житлову площу у військовому містечку № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 - трикімнатна квартира загальною площею 85,46 кв. м, житловою площею 46,20 кв. м майору ОСОБА_1 на сім`ю з 4-х осіб (а. с. 18).
21.02.2008 між ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_1 був укладений договір № 23 найму на оренду службового житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду в Україні, а саме у військовому містечку № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 (а. с. 19-20).
Із зведених відомостей розрахунку, а також довідки-розрахунку № 68 від 07.06.2022 заборгованості за надані комунальні послуги та квартирну плату вбачається, що з листопада 2021 року по квітень 2022 року (включно) за користування зазначеною вище квартирою не сплачена квартирна плата та плата за комунальні послуги на загальну суму 22452,65 грн, з яких: 871,02 грн - квартирна плата, 21581,63 грн - плата за послуги з теплопостачання (а. с. 34-42).
Відповідно до листа «Центру надання адміністративних послуг» Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 21.12.2022 № 12-22/154 ОСОБА_1 знявся із зареєстрованого місця проживання за адресою АДРЕСА_2 з 04.02.2021 на АДРЕСА_3 . Зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_4 залишилися ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 109-110).
Відсутність ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 підтверджується актами перевірки житлових умов від 15.12.2022, 17.01.2023 (а.с. 112-113).
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмову в позові суд мотивував тим, що відповідач з 04.02.2021 року знявся з реєстраційного обліку та вибув на інше місце проживання, службовим житловим приміщенням не користувався і не був споживачем житлово-комунальних послуг, є таким, що втратив право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Відповідно до статті 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.
До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.
Згідно з частинами 1, 3 статті 66 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).
Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами (стаття 67 ЖК України).
В силу частини 1 статті 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до пункту «г» розділу 3 договору найму, укладеного між сторонами 21 лютого 2008 року, наймач зобов`язується щомісяця вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, електричну, теплову енергію та інші послуги) за користування житловим приміщенням, яке подане йому в найом з урахуванням пільг, встановленим чинним законодавством. Квартплата за комунальні послуги стягується в межах, встановлених чинним законодавством, за тарифами, затвердженими Кабінетом Міністрів України та обласними держадміністраціями.
На підставі частини 2 статті 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Установивши, що ОСОБА_2 04.02.2021 знявся із зареєстрованого місця проживання за адресою АДРЕСА_2 на постійне проживання до АДРЕСА_3 , а в службовій квартирі залишилися зареєстрованими ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд обґрунтовано прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування службовим жилим приміщенням.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням лише в судовому порядку за позовом власника житла не грунтується на законі.
Згідно з пунктом 6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Отже, відповідно до діючого законодавства обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг виникає саме у споживача, тобто особи, яка користується об`єктом нерухомого майна, отримує житлово-комунальні послуги та не втратила право користування жилим приміщенням.
З урахуванням наведеного вище правильним є висновок суду про відмову в позові та не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з квартирної плати та плати за послуги з теплопостачання, що утворилася за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року (включно).
Помилковим у рішенні суду є посилання на Інструкцію про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затверджену наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20.12.2007 № 1040, яка втратила чинність на час виникнення спірних правовідносин, та зайвим є посилання на порушення порядку затвердження тарифів з огляду на вище наведені підстави для відмови в позові, проте це не призвело до неправильного вирішення справи і немає підстав для скасування рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Інші доводи апеляційної скарги правового значення для вирішення справи не мають.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 13 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта