Справа № 127/9305/23
Провадження № 2/127/1122/23
16 травня 2023 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Іщук Т. П.,
за участі секретаря судового засідання Ковлаенко Д. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свій позов мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 27 лютого 2017 року. У даному шлюбі у них народилося троє дітей. Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, середня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчатися у Вінницькому національному аграрному університеті. Після розірвання шлюбу їх донька ОСОБА_4 проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання їхньої доньки з 2021 року не надає, угоди про сплату аліментів у добровільному порядку ними не досягнуто. За таких обставин просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період навчання доньки до дня досягнення нею 23-х річного віку, за умови продовження навчання.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 квітня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.
Відповідач відзив на позов не надав.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України.
Як слідує з матеріалів справи сторони мають трьох дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30 червня 2004 року, сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітню доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивачка разом з дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуються довідкою МКП «Управляюча компанія «Житло-Гарант» від 17 березня 2023 року № 342 (а.с.4).
ОСОБА_3 досягла повноліття та є студенткою першого курсу, групи 11-ПУА, спеціальності 281 «Публічне управління та адміністрування», заочної контрактної форми навчання факультету менеджменту та права Вінницького національного аграрного університету, строком навчання до 30 червня 2027 року, що підтверджується довідкою Вінницького національного аграрного університету від 14 березня 2023 року №389 та договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 02 серпня 2022 року за № 842.22зк-МП. Загальна вартість освітньої послуги становить 38 900,00 грн за весь строк навчання (а.с.2-3, 11).
Донька ОСОБА_2 перебуває на утриманні матері, відомостей про наявність як у доньки, так і в позивача доходів матеріали справи не містять.
Відповідач ОСОБА_2 проживає окремо, доказів про надання допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання, не надав.
Відповідно до ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
ОСОБА_8 досягла повноліття, є меншою 23 років, продовжує навчання, доходів не має, перебуває на утриманні матерії, а тому суд дійшов висновку, що донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі.
При цьому суд враховує, що відповідач доказів не можливості надання такої допомоги суду не надав.
Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі.
Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню доньки, а також те, що відповідач доказів надання допомоги доньці та неможливості її утримувати суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, а також звернення позивача до суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісячно.
При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24 грудня 2014 року в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання доньки матір`ю, як-то визначено ст.200 СК України.
При цьому суд звертає увагу, що позивачем не надано суду жодного доказу в обґрунтування розміру аліментів, про стягнення якого заявлено позов та можливості їх сплати у визначеному ним розмірі відповідачем.
Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 29 березня 2023 року.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 536,80 грн судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 182, 199-201 СК України, ст. 12, 81-82, 141, 263-265, 279, 280-282, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається у Вінницькому національному аграрному університеті, в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 29 березня 2023 року, і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В решті вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 536,80 грн судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце поживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: