Провадження № 4-с/750/22/23
У Х В А Л А

16 серпня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретар за участюОСОБА_1 , представника заявника адвоката Дяченко К.О., старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бомбер Юлії Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Бомбер Юлії Анатоліївни,

заінтересована особа Чернігівська міська рада,

в с т а н о в и в :

02.08.2023 ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати дії державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бомбер Ю.А. неправомірними та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 18.01.2023 у частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «Приват Банк» для зарахування заробітної плати. Скарга мотивована тим, що у зв`язку з накладенням вказаного арешту на рахунок, який призначений для зарахування заробітної плати, ОСОБА_2 позбавлений можливості отримувати належну йому частину заробітної плати згідно чинного законодавства, яка наразі є єдиним джерелом доходу для його сім`ї. Також просив поновити строк звернення зі скаргою до суду, посилаючись на те, що він звернувся до суду з позовом після набуття законної сили законом, яким встановлено для боржників ліміти використання коштів на арештованих рахунках. Проте, ухвалою суду від 25.07.2023 у прийнятті позовної заяви відмовлено, після чого скаржник звернувся вже з даною скаргою.

Ухвалою судді від 03.08.2023 скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.08.2023.

14.08.2023 державний виконавець через канцелярію суду подала відзив, в якому просить у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що під час винесення постанови про арешт коштів боржника від 18.01.2023 № 70537254 діяла у відповідності до норм чинного законодавства. Зазначила, що 31.05.2023 державним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій на підставі заяви боржника від 30.05.2023. Вказану постанову 01.06.2023 через канцелярію Деснянського відділу державної виконавчої служби направлено листом для прийняття рішення до

АТ КБ «ПриватБанк». 06.06.2023 рекомендований лист отриманий

АТ КБ «ПриватБанк» для визначення поточного рахунку. 02.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку було направлено до ВЧ НОМЕР_2 за адресою:

АДРЕСА_1 . Станом на сьогодні відсутні підстави, визначені статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», для зняття арешту з коштів боржника, а також відсутня інформація про будь-які інші обставини, які б свідчили про наявність у державного виконавця підстав для зупинення виконавчих дій на підставі частини першої статті 34 Закону, повернення виконавчих документів стягувачу з підстав, визначених частиною першою статті 37 Закону, або закінчення виконавчих проваджень згідно частини першої статті 39 Закону.

14.08.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.08.2023, у зв`язку з необхідністю надання представником заявника додаткових документів.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала та просила задовольнити.

Старший державний виконавець Бомбер Ю.А. в судовому засіданні у задоволенні скарги просила відмовити.

У судове засідання 16.08.2023 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, представники заявника та Чернігівської міської ради у письмових заявах просили справу розглянути без їхньої участі, заявник та суб`єкт оскарження про причини неявки не повідомили.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу 16.08.2023 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши пояснення представника заявника, суб`єкта оскарження, дослідившиматеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 19.01.2022 залишено без змін рішення Деснянського районного суду

м. Чернігова від 27.10.2021 у справі за позовом керівника Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

На виконання вищевказаного рішення суду від 27.10.2021 Деснянським районним судом м. Чернігова 30.11.2022 було видано виконавчий лист № 750/7569/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Чернігівської міської ради витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 88 837 грн 32 коп.

13.12.2022 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бомбер Ю.А.винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 70537254 з примусового виконання виконавчого листа№ 750/7569/21 (а.с. 12).

З метою реального та фактичного виконання рішення, 18.01.2023 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бомбер Ю.А.винесено постанову про арешт коштів боржника, на підставі якоїнакладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_3 (а.с. 13).

Як убачається з довідки від 15.05.2023 № 2EHTA5PETNBQDVHS, виданої

АТ КБ «Приват Банк», ОСОБА_2 станом на 15.05.2023 має платіжну картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), на яку отримує зарплатні виплати. Також на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с. 18). Саме на цей рахунок державним виконавцем було накладено арешт коштів.

23.05.2023 державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бомбер Ю.А. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до норм чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_4 здійснювати відрахування із доходів боржника та щомісяця надсилати звіт про здійснені відрахування (а.с.14).

У поданій скарзі ОСОБА_2 зазначає, що 01.06.2023 він звернувся до начальника Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням скасувати постанову старшого державного виконавця Бомбер Ю.А. в частині накладення арешту на грошові кошти, що зараховуються йому як заробітна плата.

У своїй відповіді від 20.06.2023 № 1921-39/54531 Деснянський ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції роз`яснив, що на підставі заяви ОСОБА_2 від 30.05.2023 державним виконавцем 31.05.2023 винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій, яку 01.06.2023 через канцелярію Деснянського ВДВС було направлено рекомендованим листом за вих.

№ 860 для прийняття рішення до АТ КБ «Приват Банк» за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50 (лист отримано адресатом 06.06.2023). 02.06.2023 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до норм чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 20% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 здійснювати відрахування із доходів боржника та щомісяця надсилати звіт про здійснені відрахування. У зв`язку з чим, станом на сьогодні відсутні підстави визначені статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» для зняття арешту з коштів боржника, а також відсутня інформація про будь-які інші обставини, які б свідчили про наявність у державного виконавця підстав для зупинення виконавчих дій, повернення виконавчих документів стягувачу або закінчення виконавчих проваджень (а.с.15).

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, статті 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини другої статті19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За приписами частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Згідно з частиною третьою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Положеннями частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Кодексу. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зі змісту довідки від 15.05.2023 № 2EHTA5PETNBQDVHS, виданої

АТ КБ «Приват Банк», ОСОБА_2 станом на 15.05.2023 має платіжну картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), на яку отримує зарплатні виплати. Також на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с. 18). Зі змісту постанови про арешт коштів боржника від 18.01.2023 вбачається, що старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бомбер Ю.А. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с. 13). Тобто, постанова старшого державного виконавця містить вказівку про нерозповсюдження її дії на спеціальні рахунки, арешт яких забороняється.

Постановою Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 756/1927/16-ц (провадження № 61-10611св20) роз`яснено, що зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати. Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьоїстатті 52 Закону України «Про виконавче провадження»,повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертоюстатті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Кошти, переказані платником отримувача, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Отже, рахунок для отримання заробітної плати не відноситься до рахунків зі спеціальними чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15. Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.

При цьому, банк, в якому арештовано кошти боржника, відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не повідомив державного виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Крім того, з таким повідомленням не звертався і сам ОСОБА_2 .

Слід зазначити, що на підставі підпункту 1 пункту 10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» та заяви ОСОБА_2 постановою суб`єкта оскарження від 31.05.2023 визначено поточний рахунок для здійснення ним видаткових операцій. Як убачається з копії листа АТ КБ «ПриватБанк» від 26.06.2023 № 9321/21-30 зазначена постанова виконана банком.

Щодо доводів заявника про неправомірність позбавлення його права розпоряджатися своєю заробітною платою, суд зазначає наступне.

Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Отже, з метою виконання судового рішення заявника, який не вчинив жодних дій для його добровільного виконання, обмежено вільно розпоряджатися частиною заробітної плати на підставі закону, а тому його доводи судом відхиляються як неспроможні.

Відповідно до частини третьої статті451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, не є обґрунтованими доводи скаржника, що державним виконавцем порушені його права як боржника, оскільки у постанові про арешт коштів боржника є застереження про те, що арешт не накладається на кошти, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Рішення суду боржником не виконане, державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 .

При цьому, дійшовши до висновку про поважність зазначених заявником причин пропуску строку звернення до суду зі скаргою, суд, на підставі частини другої статті 449 ЦПК України, вважає за можливе його поновити.

Ураховуючи викладене,керуючись статтями 258 - 261, 352-354, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк звернення до суду зі скаргою.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Бомбер Юлії Анатоліївни відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду в частині відмови у задоволенні скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя