Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 635/5242/21
Провадження № 2/553/256/2023
У Х В А Л А

Іменем України

01.06.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Тимчука Р.І.,

при секретарі Ковпак А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 10.03.2022 року № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» підсудність Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова змінена на Ленінський районний суд м. Полтави.

Ухвалою від 23.05.2022 Ленінським районним судом м. Полтави прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини своєї неявки.

Так, судові засідання були призначені на 20.07.2022, 05.10.2022, 29.11.2022, 16.02.2023, 13.04.2023 та 01.06.2023 року, у які заявник не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі не надав, не повідомив суд про причини неявки, повідомлявся належним чином (оголошенням на сайті про виклик, що підтверджується роздруківкою в матеріалах справи).

При цьому учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Фактично численні випадки неявки заявника у судові засідання суттєво продовжили розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, оскільки участь заявника (його представника) є обов`язковою, а останні у судове засідання не з`явилися, що перешкоджає вирішенню спору судом, за таких обставин неможливість судового розгляду зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони процесу заявника.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України на учасників судового процесу та їхніх представників покладається обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, учасники справи, які задіяні в ході судового розгляду, зобов`язані з розумним інтервалом часу цікавитися щодо провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Особливу стурбованість щодо розгляду справи зобов`язана демонструвати особа, за ініціативою якої розпочато судовий розгляд. Від такої особи вимагається особлива сумлінність. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, суд, на який покладено обов`язок керування справою, зобов`язаний запобігати невиправданим затягуванням, для чого використовувати всі, передбачені законодавством, процесуальні механізми.

Так, у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Таким чином, враховуючи обставини справи, неодноразове відкладення судом справи для наданням заявнику можливості вчинення необхідних дій, враховуючи тривалість судового розгляду, суд вважає, що рівень доступу до правосуддя, наданий заявнику був достатнім для забезпечення його права на суд, судом були вжито всіх залежним від нього засобів для сприяння заявнику у здійсненні його процесуальних прав. А обставинами, що перешкоджають своєчасному розгляду і вирішенню даної справи є поведінка самого заявника, а точніше його бездіяльність.

На підставі вищевикладеного, враховуючи повторну неявку у судове засідання позивача, повідомленого належним чином, неповідомлення ним про причини неявки, беручи до уваги попередню поведінку заявника, який не проявляв особливої стурбованості своєю справою та належної поваги до суду й інших учасників процесу, ухилялися від вчинення своїх обов`язків, тривалість перебування справи у суді, вжиття судом всіх залежним від нього заходів щодо забезпечення прав заявника на доступ до суду, суд доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє заявника права звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що залишення заяви без розгляду не позбавляє його права повторно звернутися до суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Р. І. Тимчук