Ухвала

Іменем України

12 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 537/1781/23

провадження № 61-12908ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького учбово-виробничого підприємства «Українське товариство сліпих», громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» про стягнення ненарахованої та невиплаченої індексації заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кременчуцького учбово-виробничого підприємства «Українське товариство сліпих», громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» (далі - ГО «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих»), у якому просив суд: ухвалити рішення, яким визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького учбово-виробничого підприємства «Українське товариство сліпих» щодо ненарахування та невиплати йому індексації заробітної плати з червня 2021 року по 18 жовтня 2021 року; зобов'язати Кременчуцьке учбово-виробниче підприємство «Українське товариство сліпих» нарахувати та виплатити йому індексацію заробітної плати за період з червня 2021 року по 18 жовтня 2021 року; визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького учбово-виробничого підприємства «Українське товариство сліпих» щодо ненарахування та невиплати йому заробітної плати з урахуванням індексації та постанов Президії Центрального правління «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» щодо поквартального виділення грошових премій; зобов'язати Кременчуцьке учбово-виробниче підприємство «Українське товариство сліпих» нарахувати та виплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням індексації та постанов Президії Центрального правління «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» щодо поквартального виділення грошових премій; визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького учбово-виробничого підприємства «Українське товариство сліпих» щодо невручення та неповідомлення про нараховані суми при його звільненні.

Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 липня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 липня 2023 року повернуто.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що статтею 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду. Ухвала про залишення позовної заяви без руху не входить до переліку ухвал, визначених статтею 353 ЦПК України, на які може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду.

29 серпня 2023 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 липня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року,ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 липня 2023 року.

В частині касаційного оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2023 рокузаявник вказує, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з'ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України учасники справ, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал, на які подаються апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Ухвала про залишення позовної заяви без руху відсутняв переліку ухвал, визначеному частиною першою статті 353 ЦПК України, на які може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Оскільки ухвала суду про залишення позовної заяви без руху не підлягає апеляційному оскарженню відповідно до переліку, встановленого статтею 353 ЦПК України, тому апеляційний суд на підставі пункту 4 частини п'ятої статті 357 цього Кодексу, не приймає до розгляду та повертає апеляційну скаргу.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, суд апеляційної інстанції виходив з того, що стаття 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал, на які може бути подано апеляційну скаргу окремо від рішення суду. У цьому переліку відсутня ухвала про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

З огляду на викладене, оскільки правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького учбово-виробничого підприємства «Українське товариство сліпих», громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» про стягнення ненарахованої та невиплаченої індексації заробітної плати відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко