Єдиний унікальний номер 341/780/23
Номер провадження 2/341/276/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 травня 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

установив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них є дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірваний. Дочка є повнолітньою, проте навчається у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого. На навчання дитини потрібні чималі кошти, які позивачка оплачує самостійно. Позивачка не має можливості одна утримувати спільну з відповідачем дитину матеріально. Відповідач працює в Національному університеті «Одеська юридична академія» та отримує заробітну плату. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця на період навчання дочки в університеті.

Ухвалою суду від 25 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали надіслано сторонам. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судове засідання призначено на 03 травня 2023 року та відкладено на 12 травня 2023 року.

У судове засідання 12 травня 2023 року сторони не з`явились.

Позивачка 12 травня 2023 року подала до суду заяву, у якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без участі позивачки, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а. с. 24).

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений про розгляд справи відповідно до норм статті 128 ЦПК України, шляхом оголошення про виклик особи на офіційному веб-сайті сдової влади України відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Позовна заява з додатками не надсилалась судом за місцем реєстрації відповідача, оскільки вказана адреса співпадає за місцем проживання позивачки, а сторони разом не проживають. Таким чином, відповідач повідомлений шляхом надсилання копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками на адресу місця фактичного проживання відповідача, повідомленого позивачкою.

У телефонному режимі відповідач повідомив суд, що ознайомився з позовною заявою з додатками через мобільний застосунок «Дія». Просив справу розглядати без його участі. З`явитись у судове засідання не бажає та не має можливості. Не заперечує щодо задоволення позову.

Відзив не подав, заяв чи клопотань не надсилав.

Положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки такі повідомлені про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

Ухвалою суду від 12 травня 2023 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини у справі.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , підтверджується, що позивачка є її матір`ю, а відповідач батьком (а. с. 3).

Отже, з 15 квітня 2023 року ОСОБА_3 є повнолітньою.

Згідно з копією довідки від 14 січня 2023 року № 544, виданою Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого, підтверджується те, що ОСОБА_3 дійсно є студенткою 04-22-04 групи І курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету юстиції Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Термін навчання з 26 вересня 2022 року до 30 червня 2026 року. Форма навчання: денна. Форма фінансування: за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб (а. с. 4).

Відповідно до копії договору від 05 вересня 2022 року № 298/4/22 про навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, який укладений між позивачкою та Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого підтверджується, що ОСОБА_3 зарахована на навчання на 1 курс та навчається у відповідному університеті (а. с. 23).

Згідно зі змістом копії договору від 16 вересня 2022 року № 298/4/22к про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, який укладений між позивачкою та Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого підтверджується, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь період навчання становить 124800,0 грн (а. с. 22).

Відповідно до копії квитанції від 07 лютого 223 року № 66 підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 оплатила на рахунок Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого за навчання ОСОБА_3 15600,0 грн (а. с. 20).

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Приписами статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частинами другою та третьою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 199 СК України установлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків щодо утримання своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто, для покладення обов`язку на батьків утримувати повнолітню дитину до досягнення нею двадцяти трьох років у зв`язку з продовженням нею навчання, необхідною є умова, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. За відсутності цієї умови такий обов`язок на батьків покладений бути не може.

У зв`язку із зазначеними вище вимогами, суд установив наступне.

Форма навчання повнолітньої дитини сторін є денною. ОСОБА_3 потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, проїзд, придбання підручників та інших матеріалів для навчання.

Оскільки форма навчання ОСОБА_3 є денною, тому виключає її можливість працевлаштування.

Таким чином, суд вважає доведеною обставину щодо потреби в матеріальній допомозі батьків.

Суд зазначає, що обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.

Відповідно до змісту позову відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки, яка продовжує навчання, не надає. Позивачка добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Проте, позивачка не має можливості одна у повній мірі утримувати спільну з відповідачем дитину матеріально.

Суд бере до уваги те, що відповідач працює офіційно в Національному університеті «Одеська юридична академія» та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у період навчання.

Водночас, будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги та їх обгрунтування, відповідач суду не надав.

Таким чином, враховуючи у сукупності досліджені докази та, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також з урахуванням того, що утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання є обов`язком обох батьків, відповідач в свою чергу добровільно не надає матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває виключно на повному утриманні своєї матері, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Саме такий розмір аліментів, на переконання суду, забезпечить інтереси дитини, не ставитиме відповідача у скрутне матеріальне становище, відповідатиме критерію щодо рівності батьків у понесенні витрат на утримання дитини, а також загальним засадам сімейних відносин справедливості, розумності та моральності.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Позивачка звільнена від сплати судового збору згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 УПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 279, 280, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Стягнення розпочати з 18 квітня 2023 року і здійснювати до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його скасування.

Повний текст рішення складено 17 травня 2023 року.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ