Провадження № 2/537/780/2023
Справа № 537/2261/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.09.2023 року Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Савічевій М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування збитку в порядку регресу, -
Представник позивача ПрАТ «Страхова група «ТАС» - Миц І.В. звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 10 437 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп.
13.06.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву залишено без руху через несплату позивачем судового збору .
20.06.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Представник позивача, ПрАТ «Страхова група «ТАС», у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду клопотання, згідно якого просила розглянути справу за її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце слухання справи, не надав суду пояснень про причини неявки, відзиву не надавав.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлялася належним чином про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомила суд про причини неявки, нею не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
13.08.2019 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_1 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № AO 5992710 (а.с. 22).
У судовому засідання встановлено, що 30 грудня 2019 року в с. Чечелеве по вул. Соборній, відбулася дорожньо транспортна пригода за участі Opel Kadett, державний номерний знак НОМЕР_1 , та Daewoo Nexia, державний номерний знак НОМЕР_2 . Дана обставина підтверджується повідомленням від 03.01.2020 за № 826 про дорожньо транспортну пригоду (а.с. 18); заявою про страхове відшкодування представника ОСОБА_2 № 1054 від 12.05.2020 року (а.с. 21); актом про огляд транспортного засобу від 06.01.2020.
17.03.2020 року постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області у справі № 536/17/20 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 14).
20.08.2020 року постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області провадження у справі № 536/638/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.16). (а.с. 14).
Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.
Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.
Згідно із статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права, зокрема, статтею 1191 Цивільного кодексу України, а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
У відповідності до вимог статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Згідно статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до абзацу «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
У даних правовідносинах, виходячи зі змісту пункту 38.1.1 (а) статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає наявними підстави для стягнення в регресному порядку з відповідача на користь позивача понесених збитків (у розмірі страхового відшкодування).
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди особі.
Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди один із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України.
Аналізуючи вказані вище положення чинного цивільного законодавства України та виходячи зі встановлених обставин справи, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт керування транспортним засобом особою, винною у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди, в стані алкогольного сп`яніння, та оскільки наявність даного факту є підставою для стягнення з цієї особи відшкодованого матеріального збитку в порядку регресу на підставі пункту 38.1.1 (а) статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також із врахуванням того факту, що протягом всього часу розгляду справи з боку сторони відповідача в частині заявленої до відшкодування суми не надходило жодних заперечень, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ПАТ «Страхова група «ТАС» щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 на його користь позивача витрат по сплаті страхового відшкодування в порядку регресу, розмір яких складає 10 437 грн. 00 коп.
Оскільки, статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» суму витрат на оплату судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову до суду.
Керуючись статтями 2, 3, 4,5, 7, 10, 12, 13, 141, 280-284, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 993, 1188, 1191, 1166 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування збитку в порядку регресу - задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.О. Зоріна