справа № 197/954/22
провадження № 2/197/318/23
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року смт Широке

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Шевченко О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слобідської Л.О.,

розглянувши у приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін.

Представник позивача 09.11.2022 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за Заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-116851272 від 02.12.2021 у розмірі 94924,76 грн, яка складається з:

-83352,87 грн заборгованість за кредитом,

-11571,89 грн заборгованість за відсотками,

та 2481 грн судовий збір.

В обґрунтуванні позову представник позивача зазначає, що 02.12.2021 між сторонами було укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-116851272, згідно з умовами якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 81591,02 грн строком на 72 місяці, а відповідач зобов`язався повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у фіксованій процентній ставці у розмірі 39,90 % річних.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором. У зв`язку з несплатою відповідачем у процесі кредитування відсотків, прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту. Відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 07.08.2022 виникла заборгованість у розмірі 94924,76 грн.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Суддя в ухвалі від 30.01.2023 постановила позовну заяву прийняти до розгляду, відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно з п. 1.3 Заяви-Договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-116851272 від 02.12.2021, укладеного між сторонами, (далі Договір) з дати надання кредиту банк зобов`язаний надати відповідачу кредит в сумі 81591,02 грн, а відповідач зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.

У п. 1.2 Договору зазначено, що для надання послуги споживчого кредиту банк відкриває клієнту поточний рахунок «Для виплат», проте номер рахунку не зазначений.

Відповідно до п. 2.2, 2.3 Договору строк кредиту 72 місяці, проценти за користування кредитом 39,90 % річних (процентна ставка фіксована).

Згідно з п. 2.4, 2.4.1 Договору дата сплати щомісячного ануїтетного платежу 2 число кожного календарного місяця згідно з графіком. Дата та сума переказу коштів з карткового рахунку на поточний рахунок з метою виконання грошових зобов`язань за кредитом, клієнт доручає банку здійснювати 28 числа кожного місяця Договірне списання коштів з карткового рахунку на поточний рахунок у сумі 2997,31 грн, яка дорівнює сумі ануїтетного платежу згідно з Графіком.

Відповідно до п. 5.2 Договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Клієнт підтверджує, що до відносин Сторін за цим Договором застосовуються всі положення Договору, в тому числі розділів 2, 6 Правил так само, як би текст Правил був би власноруч підписаний клієнтом.

Згідно з випискою по рахунку IBAN № НОМЕР_1 ОСОБА_1 за 02.12.2021-02.12.2021 02.12.2021 виплачено кредит у розмірі 81591,02 грн, всього обороти 81591,02 грн, вихідний залишок 81591,02 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором станом на 07.08.2022 сума кредиту 81591,02 грн, капіталізовано в рамках реструктуризації 2234,49 грн, всього видано 83825,51 грн, фактично погашення кредиту 472,64 грн, фактичне погашення процентів 10753,78 грн, залишок заборгованості за кредитом 83352,87 грн (у тому числі прострочена заборгованість за кредитом 1285,13 грн), залишок заборгованості за процентами 11571,89 грн (у тому числі прострочена заборгованість за процентами 11116,30 грн).

09.08.2022 представником позивача було складено вимогу, яка 12.08.2022 була відправлена відповідачу, про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, згідно з якою станом на 07.08.2022 прострочена заборгованість складає 12401,43 грн, повний обсяг заборгованості 94924,76 грн.

Також суду надано Правила банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк», у редакції, яка набрала чинності 25.12.2021, які не містять підпису відповідача про ознайомлення з ними.

ІV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Приписами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Звертаючись до суду із позовом, позивач надав копію Договору, виписку по рахунку IBAN № НОМЕР_1 , розрахунок заборгованості за Договором, копію вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, копію Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» у редакції, яка набрала чинності 25.12.2021 (далі Правила), Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою».

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила у відповідній редакції, яка набрала чинності 25.12.2021 розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Договір 02.12.2021, а також те, що Правила на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків.

Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У цьому випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг .

Згідно зі ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. п. 1-1, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» (тут і далі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про споживчий кредит вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Споживач фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.

Згідно зі п. п. 3, 4, 8, 9, 11 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються загальний розмір наданого кредиту, порядок та умови надання кредиту, процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит; інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит тощо.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною.

Щодо підписаного відповідачем паспорта споживчого кредиту, то згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою паспортом споживчого кредиту.

Згідно з позицією Верховного Суду у справі № 333/5483/20 від 15.06.2022 способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 9 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.

Також судом встановлено, що позивачем не надано Правила, які містять підпис відповідача. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що саме ці Правила є складовою частиною укладеного між сторонами Договору і що саме ці Правила мав на увазі відповідач, підписуючи Договір.

Отже, враховуючи вищезазначене, відсутні підстави вважати, що під час укладення договору з відповідачем позивач повідомив споживача про умови кредитування та узгодив зі споживачем саме ті умови, які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо реструктуризації боргу позивачем в односторонньому порядку.

Крім того, суду не надано докази повідомлення відповідача про здійснення банком реструктуризації заборгованості капіталізації прострочених відсотків до суми кредиту.

Такі висновки відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Також суд зазначає, що позивач не довів наявність заборгованість відповідача.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою) встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте позивач надав суду виписку по рахунку відповідача лише за 02.12.2021 день укладення Договору, яка підтверджує суму наданого кредиту, проте позивач не надав суду виписку з рахунку відповідача за весь період виникнення заборгованості для підтвердження руху коштів на рахунку відповідача, підтвердження суми погашеної заборгованості по кредиту тощо.

Крім того, позивач не надав докази відкриття рахунку, у Договорі відсутні дані про відкриття відповідачеві поточного рахунку «Для виплат».

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не надано суду таких доказів, таким чином розмір заборгованості відповідача за кредитним договором належним чином не підтверджується. Тому позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується.

Ціна позову 94924,76 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб (з розрахунку на одну особу) становить 2481 грн з 01.01.2022.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Сторони не звільнені від сплати судового збору, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 207, 525, 526, 530, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 81, 141, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У позові відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи (дані):

Позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, ідентифікаційний код: 14305909.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

СУДДЯ О.В.ШЕВЧЕНКО