г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/212/22
Номер провадження 2/213/46/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2023 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої судді Мазуренко В.В., за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С., позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 , її представника адвоката Котляр Т.В., представника позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним) адвокат Страх В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення особи від права на спадкування та визнання права власності на спадщину за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка доводиться позивачу матір`ю. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири по АДРЕСА_1 . Інші 2/3 частини вказаної квартири належать позивачу за первісним позовом. Коли позивач звернулась до нотаріуса то дізналась, що окрім неї за спадщиною звернулась відповідач, - онука померлої. Вважає, що відповідача слід усунути від спадкування, оскільки вона умисно ухилялась від догляду за померлою, яка мала похилий вік, тяжко хворіла протягом останніх років, перебувала на стаціонарному лікуванні, перебувала у безпорадному стані. За життя доглядала за нею позивач, їм не вистачало грошей на лікування. Просила усунути відповідача від спадкуванна та визнати за позивачем право власності на 1/3 частину вказаної квартири.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов, посилаючись на те, що померла ОСОБА_4 доводиться ОСОБА_2 онукою. Батько позивача син померлої ОСОБА_4 - помер, тому позивач за правом представлення має право на спадщину як спадкоємець першої черги. Вона звернулась до нотаріуса в межах встановлених строків, але отримала відмову. За життя спадкодавцю належало 1/3 частина квартири по АДРЕСА_1 , тому, враховуючи кількість спадкоємців, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/6 частину вказаної квартири.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав відзив на первісний позов (а.с.65), в якому зазначає, що коли відповідач за первісним позовом дізналась про смерть бабусі, то звернулась до нотаріуса, не як спадкоємець п`ятої черги,- а як спадкоємець першої черги за правом представлення- після смерті свого батька (сина спадкодавця). Між спадкодавцем ( ОСОБА_4 ) та відповідачем за первісним позовом сварок не було, були теплі дружні стосунки, вони періодично бачились, спілкувались по телефону. Спадкодавець не скаржилась відповідачу про зміни стану здоров`я, безпорадний стан, потребу в допомозі, крім того бабуся сама була медсестрою. Позивач за первісним позовом також жодного разу не вказувала відповідачу про необхідність її допомоги. Вказав, що спадкодавець не була у безпорадному стані, оскільки сама відчиняла двері, пересувалась, самостійно забезпечувала умови свого життя, готувала їжу, відвідувала магазин. Вказано, що у березні 2021 року спадкодавець самостійно рушила на відпочинок у санаторій, але через температуру вийшла у м. Запоріжжя, звідки її забрала позивач та відвезла до лікарні, де вона померла через корона вірус. Просив у первісному позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_6 надала відзив на зустрічний позов (а.с.124 т.1), в якому зазначає, що оскільки позивач за зустрічним позовом має бути усунута від спадкування то зустрічний позов не може бути задоволений. Вказано, що позивач ухилялась від догляду за спадкодавцем, яка мала похилий вік та тяжко хворіла, перебувала на стаціонарному лікуванні з тяжкою формою цукрового діабету; вона була в безпорадному стані. Відповідач за зустрічним позовом до останніх днів доглядала за своєю матір`ю (спадкодавцем ОСОБА_4 ). ОСОБА_4 потребувала допомоги позивача, яка мала змогу таку допомогу їй надавати, але ухилялась. Просила відмовити у зустрічному позові.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердили всі обставини, які викладені в позові та відзиві, зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка доводиться позивачу матір`ю. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири по АДРЕСА_1 . Інші 2/3 частини вказаної квартири належать позивачу за первісним позовом. Коли позивач звернулась до нотаріуса то дізналась, що окрім неї за спадщиною звернулась відповідач, - онука померлої. Вважає, що відповідача слід усунути від спадкування, оскільки вона умисно ухилялась від догляду за померлою, яка мала похилий вік, тяжко хворіла протягом останніх років, перебувала на стаціонарному лікуванні, перебувала у безпорадному стані. За життя доглядала за нею позивач, їм не вистачало грошей на лікування. Вказували, що через похилий вік ОСОБА_4 могла забути куди йшла та де живе, та її знайомі приводили додому або на роботу позивачу; вказувала, що ОСОБА_4 впадала в інсулінову кому декілька разів, не слухалась порад; влаштувала пожежу вдома, тобто вказували, що за померлою за життя потрібен був догляд. Померла ОСОБА_4 хворіла, та у зв`язку з цим потребувала допомоги, лікування, - позивач возила її на лікування до спеціального медичного закладу, де за особами похилого віку здійснювався догляд; але їй стало зле та позивач забрала її звідти та привезла одразу до реанімаційного відділення. В лікарню ОСОБА_2 жодного разу не з`явилась, бабуся їй по телефону дзвонила просила приїхати. Просила відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) до суду не з`явилась, її представник ОСОБА_5 , в судовому засіданні зустрічний позов підтримав, пояснив, що померла ОСОБА_4 доводиться ОСОБА_2 бабусею. Батько позивача син померлої ОСОБА_4 - помер, тому позивач за правом представлення має право на спадщину як спадкоємець першої черги. Вона звернулась до нотаріуса в межах встановлених строків, але отримала відмову, оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. За життя спадкодавцю належало 1/3 частина квартири по АДРЕСА_1 , тому, враховуючи кількість спадкоємців, просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/6 частину вказаної квартири. Щодо первісного позову заперечував, зазначив, що його довірительниця не ухилялась від надання допомоги спадкодавцю за життя, спілкувалась з бабусею. Зазначив, що позивачем за первісним позовом не доведено, що ОСОБА_4 за життя була в безпорадному стані, потребувала допомоги саме від відповідача. Просив відмовити у первісному позові.

Ухвалою суду від 24 січня 2022 року відкрито провадження у справі та витребувано докази (а.с.28).

02.02.2022р. до суду надійшли витребувані докази (а.с.39).

Ухвалою суду від 17.02.2022р. прийнято зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження з первісним позовом (а.с.81).

Ухвалою суду від 05.05.2022р. витребувано докази (а.с.115). 07.06.2022р. надійшла відповідь за вказаною ухвалою (а.с.136).

Ухвалою суду від 20.07.2022р. витребувано докази (а.с.141). 18.11.2022р. надійшла відповідь за вказаною ухвалою (а.с.166).

Ухвалою суду від 24 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд, задоволено клопотання про виклик свідків (а.с.190).

Вислухавши сторони, їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_7 , батьками якої вказано ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с.18). 02.09.1995р. ОСОБА_9 та ОСОБА_7 уклали шлюб та обом присвоєне прізвище ОСОБА_10 (а.с.12). Таким чином встановлено, що позивач за первісним позовом є рідною донькою ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_11 , батьками якого вказано ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с.47-48).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_2 , батьком якої зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.49).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_11 (а.с.13, 48 на оберті). Таким чином встановлено, що ОСОБА_11 доводився рідним сином, а ОСОБА_2 доводиться онукою ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , 1941 р.н. (а.с.11,42). За життя їй належала 1/3 частка квартири по АДРЕСА_1 (а.с.19,54,56).

ОСОБА_4 на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з нею зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.45 на оберті)

30.04.2021р. позивач за первісним позовом звернулась до нотаріуса для отримання спадщини після смерті матері (а.с.40).

14.05.2021р. позивач за зустрічним позовом звернулась до нотаріуса для отримання спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4 , за правом представлення частку яка б належала її батькові та сину спадкодавця ОСОБА_11 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.41)

05.11.2021р. нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , у зв`язку з тим що має місце спір між спадкоємцями (а.с.14,59)

08.11.2021р. нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі ОСОБА_4 за правом представлення, у зв`язку з тим що має місце спір між спадкоємцями та не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.58)

Відповідно до Консультативного висновку спеціаліста від 29.10.2021р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , перебувала на Д-обліку 10 років. Висновки: Цукровий діабет тип2. Ст.субкомпенсації. ІХС Дифузний к/склероз ГХ ІІст 2 ст ризик 3 СН ІІ А. ДЕП 3. Генералізований атеросклероз. Рекомендації: вести постійний прийом гіпотензивних та гіпоглікемічних препаратів (а.с.16).

Відповідно до Посмертного епікризу хворого ОСОБА_4 , вказано: дата госпіталізації ІНФОРМАЦІЯ_7 26.03.2021р. 26.03.2021р. констатована біологічна смерть. Заключний клінічний діагноз: основний: корона вірусна хвороба 2019, лівобічна сегментарна пневмонія. ЛН ІІст. Ускладнення: набряк головного мозку, дислокаційний синдром, набряк легень. Супутні захворювання: Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст.. складного ґенезу (атеросклеротичного, гіпертонічного діабетичного) І Х ІІ ст.. ст.. 2 ризик ІІІ. ІХС: дифузний кардіосклероз. Цукровий діабет ІІ тип, інсулінозалежний (а.с.17).

Суд зазначає, що хоча у ОСОБА_4 і були захворювання, що зазначені вище, але рекомендації вказані в медичних документах не вказують про потребу в постійному догляді сторонніми особами.

Відповідно до відповіді ПАТ Лікувально-оздоровчих закладів «Миргородкурорт» - ОСОБА_4 , 1941 р.н., в період 2020-2021р. не перебувала у них на лікуванні (а.с.136).

Дослідивши відповідь АТ «Українська залізниця» - ОСОБА_4 , 1941р.н., у період з 01.02.2021р. по 30.04.2021р. не оформлювала проїзні документи (а.с.166-176).

В судовому засіданні оглянуто фотознімки надані представником позивача за зустрічним позовом (а.с.216,217). Сторони не заперечували, що на фотознімках позивач за зустрічним позовом разом з спадкодавцем бабусею ОСОБА_4 . Фотознімок (скріншот) має опис із вказівкою дати файлу знімку 15.03.2020р. Позивач за первісним позовом вказала, що це відбувалось у сусідів з першого поверху, коли вона з матір`ю були там в гостях та випадково зустріли ОСОБА_2 .

В судовому засіданні були допитані свідки:

ОСОБА_13 , суду пояснила, що знає сторін по справі, працювала з братом ОСОБА_2 , в дружніх стосунках з ОСОБА_1 . ОСОБА_2 приходила до ОСОБА_4 в гості, також спілкувались по телефону. Свідок приходила до лікарні до ОСОБА_4 , де ОСОБА_4 при ній дзвонила ОСОБА_2 (приблизно за 2 тижні до смерті) просила щоб остання її навідала, бо ОСОБА_1 не завжди з нею може знаходитись, але ОСОБА_2 відмовилась, - свідку це відомо з відповідей ОСОБА_4 які вона давала при розмові по телефону, дзвінок був не по гучному зв`язку, з відповідей вона зрозуміла що дзвінок був з ОСОБА_2 ОСОБА_4 скаржилась свідку, що ОСОБА_2 не бажає спілкуватись, допомагати їй. ОСОБА_4 жила по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 не проживала з ОСОБА_4 приблизно 2 роки до смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_4 жила одна в квартирі. Свідок бачила ОСОБА_4 часто, вона могла пересуватись, самостійно ходила на дачну ділянку. Останні пів року до смерті ОСОБА_4 погано ходила, але пересувалась, виходила на вулицю та сиділа біля під`їзду, ОСОБА_1 до неї кожного дня приходила. Чи просила ОСОБА_1 допомоги у ОСОБА_2 свідок не знає. У ОСОБА_4 була пенсія. ОСОБА_4 до санаторію в 2021 році не знає як добиралась, але звідти забирала її ОСОБА_1 та до лікарні одразу привезла у «ковідне» відділення.

ОСОБА_14 , суду пояснила, що ОСОБА_1 доводиться їй сестрою. ОСОБА_2 вперше побачила на похованні ОСОБА_11 , вона знала, що у нього була донька але ніколи не бачила її до цього. Спілкувалась з ОСОБА_4 не дуже часто, була у гостях після ремонту в квартирі, десь за пів року до її смерті, спілкувалась по телефону з нею. ОСОБА_4 була в санаторії у 2021 році, їй стало погано та ОСОБА_1 забирала її з лікарні та привезла до лікарні. Свідок приходила до лікарні до ОСОБА_4 в березні 2021р., при ній на гучному зв`язку ОСОБА_4 дзвонила ОСОБА_2 просила навідати, але остання відповіла що зайнята, при розмові інших осіб не було. ОСОБА_4 знаходячись у лікарні та спілкуючись зі свідком в ході розмови забувала хто така свідок. ОСОБА_4 жила з ОСОБА_1 останні пів року, та за нею доглядала, готувала їжу, не завжди могла бути з нею оскільки працювала. Був випадок коли ОСОБА_4 готувала їжу та була пожежа в квартирі. ОСОБА_4 сама пересуватись могла. Коли ОСОБА_1 була на роботі не знає чи сама завжди була ОСОБА_7 , знає що допомагав чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_15

ОСОБА_16 , суду пояснила, що ОСОБА_1 дружина її сина. Часто спілкувалась по телефону з ОСОБА_4 , разом ходили на дачні ділянки. Були випадки коли ОСОБА_4 забувала про домовленість та не приходила. Був випадок коли ОСОБА_4 готувала їжу, забула та вчинила пожежу. ОСОБА_4 дзвонила ОСОБА_2 казала про пожежу, але ОСОБА_2 не приїхала, про що свідок знає зі слів ОСОБА_4 . Свідок була на дні народження, бачила що приборів на стіл поставили більше ніж гостей, виявилось що прибори ставили і на ОСОБА_2 , але вона не прийшла та ОСОБА_4 сумувала з цього приводу. ОСОБА_4 скаржилась свідку, що до неї не приходить онука. ОСОБА_4 казала свідку що буде їхати в санаторій, хоче хоч кудись виїхати розвіятись, побачити людей. Коли приїхала до санаторію то дзвонила свідку як їй добре в санаторії, але захворіла вона там та ОСОБА_1 з сином свідка забрали ОСОБА_4 та відвезли до лікарні. В лікарню ОСОБА_2 не приходила, була на похоронах. В грудні 2020р. ОСОБА_4 ще ходила, приходила до свідка на день народження, виходила на вулицю. Приблизно пів року до смерті з ОСОБА_4 жила ОСОБА_1 , коли остання була на роботі то допомагав син свідка ОСОБА_15 . До поїздки в санаторій ОСОБА_4 сама їла, в туалет ходила, уколи інсуліну сама собі робила.

ОСОБА_15 , суду пояснив, що ОСОБА_1 його дружина. ОСОБА_4 хворіла і ОСОБА_1 нею опікувалась, доглядала за нею. Були випадки, що ОСОБА_4 електро проводку у ванній порвала, кран у ванній зламала, до пральної машини кидала ножиці, вчинила пожар коли готувала їжу. Був випадок що з дачі додому не повернулась, загубилась та її знайшли у церкві. ОСОБА_4 необхідний був постійний догляд, він з ОСОБА_1 шукали особу щоб доглядала за нею. ОСОБА_4 спілкувалась по телефону з ОСОБА_2 . ОСОБА_4 бажала спілкування з онукою, просила щоб ОСОБА_2 навідувала її. Постійно з ОСОБА_4 не могли знаходитись, намагались мінятись або свідок або ОСОБА_1 . Були випадки що залишалась сама вдома, могла виходити на вулицю. Їжу ОСОБА_1 готувала. Щось робити ОСОБА_4 могла тільки під наглядом. До санаторію ОСОБА_4 відвозив свідок, та забирав звідти з ОСОБА_1 , привезли одразу до лікарні. ОСОБА_4 їла самотужки, уколи робила самостійно. Коли ОСОБА_4 була у лікарні то грошей не вистачало. Гроші у ОСОБА_2 не просили бо вона сама без роботи, просили щоб навідувала бабусю. Допомоги ОСОБА_4 потребувала, та ОСОБА_1 також потребувала допомоги при догляді за ОСОБА_4

ОСОБА_17 , суду пояснила, що вона лікар, та у її відділенні лікувалась ОСОБА_4 , у відділенні перебувала 20 днів та потребувала постійного догляду. Основний діагноз ковід, але було багато супутніх діагнозів - хронічна енцефалопатія мозку порушення пам`яті, когнітивних функцій. ОСОБА_4 потребувала постійного стороннього догляду, окрім персоналу лікарні за нею доглядала ОСОБА_1 . ОСОБА_18 ( ОСОБА_2 ) свідок не бачила в лікарні. ОСОБА_4 спілкувалась телефоном з « ОСОБА_19 », казала що хотіла побачити її. Допомоги персоналу було достатньою ОСОБА_4 при знаходженні в лікарні.

З показань свідків встановлено, що періодично ОСОБА_4 спілкувалась з ОСОБА_2 , спілкувались по телефону. Також з показань свідків видно, що бабуся просила онуку приїхати не для надання їй допомоги,- а для спілкування. ОСОБА_4 залишалась вдома сама, могла обійтись без сторонньої допомоги, самостійно робила собі уколи. Свідки вказували, що самостійно ходила на дачну ділянку.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із права на спадкування.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 77, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом станом на момент смерті спадкодавця проживала фактично та були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач за первісним позовом є спадкоємцем першої черги.

Позивач за зустрічним позовом згідно ст. 1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення.

Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Таку позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема в постанові від 01 червня 2021 року №742/1475/19 (провадження №61-17207св20), постанова від 04 липня 2018 року №404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18), постанова від 21 березня 2018 року №337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, під час розгляду даної справи позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами вчинення відповідачем за первісним позовом будь-яких умисних дій, які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_4 .

Суду не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_2 мала як фізичну так і матеріальну змогу надавати допомогу ОСОБА_4 , однак умисно уникала цього.

З досліджених медичних документів, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_4 дійсно мала ряд захворювань, проте вказані документи не свідчать про те, що спадкодавець перебувала у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду. Дійсно, свідки повідомляли, що позивач за первісним позовом проживала з ОСОБА_4 та доглядала, готувала їжу, контролювала прийом ліків, але крім цього - повідомляли, що ОСОБА_4 самостійно виходила на вулицю, могла самостійно їсти, ходити у вбиральню, могла самостійно пересуватись по квартирі, до того як її самопочуття погіршилось у санаторії в 2021 році та звідки її позивач за первісним позовом привезла одразу до лікарні, та пробувши там 20 днів ОСОБА_4 померла. Свідки зазначали, що ОСОБА_4 спілкувалась по телефону з ОСОБА_2 , та вона хотіла більше спілкування, щоб її частіше навідувала онука, але це не свідчить про ухилення від надання допомоги.

Таким чином, відповідач не вчинила умисних дій чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Відповідачем за первісним позовом не заперечується та обставина, що ОСОБА_4 була доглянута позивачем. Та позивачем не доведено потреби спадкодавця в допомозі саме від відповідача ОСОБА_2 , враховуючи отримання достатньої допомоги від інших осіб. Водночас лише та обставина, що відповідач не часто відвідувала свою бабусю та не допомагала їй фінансово - не свідчить про факт її умисного ухилення від надання їй допомоги та потребу спадкодавця в такій допомозі.

Також в ході судового розгляду позивачем не доведено та судом не встановлено факту того, що спадкодавець, у зв`язку з віком та хворобою висловлювала прохання або бажання про надання допомоги з боку онуки відповідача за первісним позовом, а відповідач свідомо від її надання ухилялася, всі свідки вказували, що ОСОБА_4 бажала спілкування з онукою та уваги з її боку.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а саме у вимозі про усунення від спадкування слід відмовити, вимога про визнання права власності в порядку спадкування підлягає частковому задоволенню, - оскільки відповідач не усувається від спадкування, то спадщина в рівних долях переходить до спадкоємців. Спадщина складається з 1/3 частини квартири, тому за позивачем за первісним позовом слід визнати право власності в порядку спадкування за законом 1/6 частину вказаної квартири. Зустрічний позов підлягає задоволенню, та за позивачем за зустрічним позовом також слід визнати право власності в порядку спадкування за правом представлення 1/6 частину вказаної квартири.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1224, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про усунення особи від права на спадкування та визнання права власності на спадщину за законом, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовних вимог за первісним позовом відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , як за спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним): адвокат Страх Вадим Олегович, пр. Поштовий, буд.1, оф 212.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним): адвокат Котляр Тетяна Вікторівна, вул Подлєпи, 24/56.

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення 21.08.2023р.

Суддя В.В.Мазуренко