Справа №:755/4253/23
Провадження №: 2/755/2967/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Слободянюк А.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

31 березня 2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 квітня 2023 року дану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 травня 2023 року судом було відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача щодо розгляду даної справи у судовому засіданні, з викликом сторін.

Разом з тим, 10 травня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача на даний позов, в якому серед іншого, він просить здійснити розгляд вказаної справи в судовому засіданні, за участю двох сторін, за правилами загального позовного провадження. Як зазначено відповідачем, він не погоджується з даною позовною заявою, оскільки на його думку позивач свідомо вводить суд в оману. Зокрема, відповідач стверджує, що в описовій частині змісту наведеного позову, позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу їх спільна з позивачем дитина проживатиме разом з нею. Однак відповідач заперечує зазначені обставини та вказує про те, що факт проживання їх спільної доньки, саме з позивачкою - ними спільно не вирішувалось та не обговорювалось. Відповідач посилається на те, що наразі йому невідомо місцеперебування його доньки та він здійснив запит до компетентних органів щодо перетину його донькою кордону України, відповідь на який він має намір подати згодом, під час розгляду даної справи по суті. На підставі викладених обставин, відповідач вважає, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Частиною 2 ст. 19 та п.4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

У відповідності до ст. 19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

В той же час, згідно ч.ч. 4-6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду:

1) малозначних справ; 2) справ, що виникають з трудових відносин; 3) справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; 4) справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

За ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

4) справи про розірвання шлюбу;

5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Отже, чинним процесуальним законодавством України визначено, що серед іншого, справи про розірвання шлюбу за своїми правовідносинами - є малозначними, а тому відносяться до категорії спорів, що розглядаються виключно в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно положень до ст. 274 ЦПК України.

В той же час, згідно ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається. Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України вбачається, що для розгляду спорів, які згідно положень цивільного процесуального законодавства є малозначними (тобто малозначність встановлена законом, а не визнана судом з урахуванням положень ч.ч. 2, 3 ст. 274 ЦПК України), передбачений розгляд справи лише за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, оскільки на даний спір не розповсюджуються положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України, то така справа є малозначною у відповідності до вимог закону, а тому має розглядатись лише за правилами спрощеного позовного провадження, і за таких умов відсутні правові підстави для задоволення клопотання сторони відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, ч. 6 ст. 279 ЦПК України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Так, відповідно до матеріалів даної справи, подана позовна заява містить у собі вимоги немайнового характеру, оскільки пред`явлена позивачем стосовно розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем. Тобто предметом даного позову - не є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, вбачається, що дана справа за своїм предметом доказуванням та характером спірних правовідносин, в розумінні положень закону, не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Крім того, суд зазначає, що спрощене провадження, як і загальне позовне провадження спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження - не є провадженням, в якому розглядаються безспірні вимоги. Отже, сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлені можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позову та на підтвердження обставин, викладених у такому позові, у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користуватись своїми правами, передбаченими ЦПК України.

Усі наявні докази на спростування вимог позовної заяви або на її підтвердження, безперешкодно можуть бути надані учасниками справи до суду в межах розгляду такої справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З аналізу наведеного, суд зазначає, що усі свої доводи, міркування, заперечення та відповідні докази, що підтверджують викладені у них обставини, в тому числі і відповіді на запити, про які зазначає відповідач у своєму відзиві, можуть бути подані до суду, в рамках розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у строки та порядку визначеному законом. Подання відповідних доказів, не може бути саме по собі беззаперечною підставою, для розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, з викликом учасників справи.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що в рамках даної позовної заяви, суд розглядає виключно позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, які позивачка заявляє у прохальній частині даного позову та не може вийти за їх межі, у відповідності до правил ч. 1 ст. 13 ЦПК України. В межах даної справи суд не вирішує по суті питання щодо визначення місця проживання дитини, оскільки таких вимог не було заявлено позивачем у даній позовній заяві.

Отже, з огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні клопотання відповідача щодо розгляду даної справи в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 223, 274, 277, 279 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В. Слободянюк