УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у судовому засіданні в м.Володимирі скаргу адвоката Новак Н.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність державного виконавця Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

УСТАНОВИВ:

До Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшла скарга адвоката Новак Н.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність державного виконавця Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями системою розподілу вказану скаргу передано на розгляд судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В.

Суддею, якому передано цю справу на розгляд заявлено самовідвід з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При ознайомленні з матеріалами скарги вбачається, що оскаржуються дії державного виконавця Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Авраменко Н.В.

Мазій І.В. є секретарем судового засідання Володимир-Волинського міського суду Волинської області та працює у складі з суддею Пустовойт Т.В.

При цьому, ОСОБА_2 є дочкою державного виконавця Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Авраменко Н.В.

Розгляд справи передбачає перевірку й оцінку правдивості відомостей, що стали підставою для зверненні скаргою.

Представники скаржника та сам скаржник надали клопотання про розгляд даного питання за їх відсутності.

Державний виконавець Авраменко Н.В. також надала заяву про розгляд за її відсутності та прийняття рішення на розсуд суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п.1).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі «Білуха проти України», «Бочан проти України», «Газета «Україна-центр» проти України» та ін.)

Водночас Консультативна рада європейських суддів у п.12 Висновку №1 (2001) наголошує, що судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано.

Сумніви в незалежності відсутні, коли у «об`єктивного спостерігача» не виникне підстав для занепокоєння з цього питання в обставинах справи, що розглядається (рішення ЄСПЛ у справі «Кларк проти Сполученого Королівства»). Навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»). Кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві (справи «Микаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії»).

Не зважаючи на особисту (суб`єктивну) неупередженість, суддя у цій справі визнав необхідним заявити самовідвід, оскільки наведені вище об`єктивні обставини можуть викликати побоювання щодо неупередженості судді з точки зору стороннього спостерігача. Відтак, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді даної скарги та справедливість ухваленого ним рішення, а також забезпечення довіри до судової влади України, суд задовольняє самовідвід судді у цій справі.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Пустовойт Т.В. в цивільній справі за скаргою адвоката Новак Н.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність державного виконавця Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Авраменко Н.В. задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ