Провадження № 2-др/522/37/23
Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Ярема Х.С., при секретарі судового засідання Кніш Д.А., розглянув у судовому засіданні заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комбі» про ухвалення додаткового судового рішення.
Рішенням суду від 18.07.2022 позов ТОВ «Фінансова компанія «Комбі» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 19 596,20 грн.

28.07.2022 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення з відповідача судових витрат, сплачених за надання правової допомоги у розмірі 5 000 грн.

Сторони в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Заява про зменшення судових витрат від відповідача не надходила.

Заява вмотивована тим, що інтереси позивача представляв адвокат Бойко Н.І. на підставі договору про надання правової допомоги. Сума гонорару за надану правничу допомогу складає 5 000 грн.

Згідно з п.3 ч.1, ч.3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Перевіривши матеріали справи, доводи сторони щодо стягнення судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, на яку ж і покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

-має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

-з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Заочним рішенням суду від 18.07.2022 задоволено позов ТОВ «Фінансова компанія «Комбі».

Представник позивача в позовній заяві зазначав орієнтовний обсяг понесених витрат, у зв`язку з розглядом справи 10 000 грн. Докази надав після ухвалення рішення.

З наданих представником позивача доказів на підтвердження понесених витрати на правову допомогу суд з`ясовано наступне.

31.08.2021 між АО «Грищенко та партнери Одеса» в особі керуючого партнера Бойко Н.І. та ТОВ «ФК «Комбі» (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги. Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу щодо представництва клієнта у судах (п.1.2 Договору).

Оплата наданих послуг здійснюється на підставі актів виконаних робіт та рахунків (п. 4.1 Договору).

Згідно з Актом виконаних робіт від 13.12.2021, який підписаний обома сторонами Договору, Клієнту надано правову допомогу у вигляді:

- підготовки та подання позовної заяви до Приморського районного суду м. Одеси щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 (6 годин роботи адвоката) вартістю 3 000 грн.;

- подання інших процесуальних заяв та подальше ведення справи в суді (2 години) вартістю 2 000 грн.

Клієнт зобов`язався сплатити суму протягом п`яти календарних днів з дня підписання Акту. Платіжним дорученням № 525 від 17.11.2021 клієнт сплатив на користь Адвокатського об`єднання згідно з рахунком №164 від 15.11.2021 юридичні послуги у розмірі 10 000 грн.

Перевіривши надані адвокатом докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. неспівмірні зі складністю справи та частково документально не підтверджуються.

Суд у вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу повинен враховувати, як доведеність, так і пов`язаність цих витрат з розглядом справи.

Справа розглядалась в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Складення та подання 12.01.2022, які адвокат оцінює в 2 000 грн., виправленої позовної заяви суд не може розцінювати як виконання адвокатом умов договору, оскільки ці дії обумовлені неякісним виконанням адвокатом своїх обов`язків щодо складення первинної позовної заяви. Тому витрати адвоката в частині подання інших процесуальних заяв та подальшого ведення справи в суді (2 години), що становить 2 000 грн, як зазначено в акті виконаних робіт, є безпідставними та не не можуть покладатись на іншу сторону.

Оцінюючи характер наданої адвокатом клієнту правової допомоги відповідно до представлених документів суд враховує, що ця справа є не є складною справою, а судова практика у цій категорії спорів є виробленою, зрозумілою та сталою. Тобто, дана справа є типовою та незначної складності. При цьому, суд враховує обсяг матеріалів які отримані адвокатом для додання їх до позовної заяви, а тому вважає, що складення позову у даній справ необгрунтовано оцінене в 3 000 грн.

Суд не має застережень до кваліфікації адвоката чи якості виконання ним обов`язків, підготовлених ним документів. Разом з тим, суд, враховуючи складність та категорію цієї справи, дійшов висновку, що заявлений до відшкодування за рахунок відповідача розмір витрат на правову допомогу є завищеним та неспівмірним із складністю справи. Суд визнає, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат.

Підсумовуючи свої міркування суд вважає справедливим відшкодування позивачу його судових витрат на правничу допомогу у сумі 1 500 грн.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комбі» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Комбі» () судові витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 (три тисячі) гривень.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 16.05.2023.

Суддя Х.С. Ярема