Справа №751/1843/23
Провадження №2-о/751/43/23
Рішення

Іменем України

01 травня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Савчук М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центр надання адміністративних послуг міста Чернігова, Друга Чернігівська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

10.03.2023 року адвокат Летошко О.В. звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу, а саме, Договору дарування частини житлового будинку від 17.06.2003 року, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виданого Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Договору дарування від 17 червня 2003 року заявник отримала право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що у вищевказаному вказаному Договорі дарування частини житлового будинку була допущена помилка у написанні її прізвища, а саме, згідно паспорта громадянина України, виданого 15 грудня 1995 року серії НОМЕР_1 , її прізвище зазначено « ОСОБА_2 », а у Договорі дарування зазначено « ОСОБА_3 »

Вказує, що через вказані неточності неможливо зареєструвати місце проживання близьких родичів та розпоряджатися своїм майном.

Факт належності вказаного Договору дарування від 17 червня 2003 року, має юридичне значення, оскільки надає можливість розпорядитися своїм майном на власний розсуд.

Заявник в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримує і просить її задовольнити. (а.с. 15)

Представник заінтересованої особи - Другої Чернігівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи участі їх представника, справу розглянути на розсуд суду. (а.с. 16)

Представник заінтересованої особи - Центру надання адміністративних послуг міста Чернігова в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Частиною 7 ст. 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За положеннями частин 1, 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, визначено в ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Разом з тим, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що згідно копії Договору дарування частини будинку від 17.06.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кізіловою Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 5-798, громадянин ОСОБА_4 подарував, а громадянка ОСОБА_5 прийняла у дар 1/2 (одну другу) частину будинку АДРЕСА_2 . (а.с. 6)

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 15.07.2003 року за реєстраційним номером 1009499, право приватної власності на 1/2 частки будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі Договору дарування від 17.6.2003 року, реєстраційний номер 5-798, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрованого за ОСОБА_5 . (а.с. 7)

При цьому, згідно паспорта громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданого Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області, 15 грудня 1995 року, та картки фізичної особи платника податків ДПІ у м. Чернігові, прізвище заявника зазначено « ОСОБА_2 ». (а.с. 4 5)

За змістом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року №5 « ОСОБА_6 практикув справахпро встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України установлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

З огляду на представлені документи, беручи до уваги, що предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, який необхідний заявнику для вільного розпоряджання своєю власністю, суд вважає доведеним факт належності ОСОБА_1 . Договору дарування частини будинку від 17.06.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори, реєстраційний № 5-798, право власності на яке зареєстровано Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 15.07.2003 року за № 1009499, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого обдарованою є ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Центр надання адміністративних послуг міста Чернігова, Друга Чернігівська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , Договору дарування частини будинку від 17.06.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори, реєстраційний № 5-798, право власності на яке зареєстровано Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 15.07.2003 року за № 1009499, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого обдарованою є ОСОБА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення суду виготовлений 01.05.2023 року.

Суддя О. Г. Деркач