Справа № 643/1009/23
Провадження № 2-о/643/42/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судових засідань Ісоєва К.М., представника заявника - адвоката Маслової О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (заявник) звернулась до суду з заявою, в якій з урахуванням наступних уточнень просить: встановити, що їй належить свідоцтво про укладення шлюбу з ОСОБА_3 , яке було видане 11.08.1982 відділом запису актів цивільного стану Бійської ради народних депутатів серія НОМЕР_1 ; встановити, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 був її чоловіком, з яким вона уклала шлюб 29.08.1957.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , з яким вона прожила у зареєстрованому шлюбі більше 60 років. Після його смерті заявник звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення їй одноразової грошової допомоги та призначення пенсії в разі втрати годувальника. Проте заявнику в цьому було відмовлено з підстав того, що у її паспорті зазначена дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у свідоцтві про укладення шлюбу вказана інша дата народження дружини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так як свідоцтво про укладення шлюбу видане російською мовою, і назви шостого і сьомого місяців на російській мові відрізняються тільки однією літерою, то мабуть особа, яка його заповнювала, допустила орфографічну помилку. На цей час виправити вказану помилку неможливо, так як м. Бійськ, в якому укладався шлюб, знаходиться в Російській Федерації.

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2023 відкрито провадження в цивільній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_2 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.08.2023 закрито провадження в справі в частині вимог про встановлення факту належності заявнику свідоцтва про шлюб.

Представник заявника - адвокат Маслова О.Г. у судовому засіданні 09.08.2023 вимоги заяви та викладені в ній доводи підтримала в повному обсязі.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, викликався до суду належним чином, у тому числі в судове засідання 09.08.2023. 27.02.2023 на адресу суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшла заява, згідно якої він просив розглядати справу за його відсутності.

ОСОБА_4 , допитаний за його згодою в якості свідка, показав, що заявник є його тещою. Він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 2002. Його тестем був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Санжари. Заявник народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони завжди святкували день народження тестя і тещі в липні. Його тесть та теща одружились в м. Бійськ Алтайського краю. Дружина свідка є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом.

ОСОБА_2 , допитана за її згодою в якості свідка, показала, що є дочкою ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник є її матір`ю. Заявник фактично проживала в с. Санжари, хоча зареєстрована за місцем проживання у м. Харкові. Заявник перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 29.08.1957. Заявник народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коли ОСОБА_3 помер, вона із заявником пішли до Управління Пенсійного Фонду з метою переоформлення пенсії. Проте в Управлінні Пенсійного Фонду виявили помилку в даті народження заявника в свідоцтві про шлюб.

Як вбачається з копії паспорту заявника НОМЕР_2 , вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Піщане Смоленського району Алтайського краю. У паспорті міститься відмітка про укладення 29.08.1957 у Бійсьому відділі ЗАЦС Алтайського краю шлюбу з ОСОБА_3 , 1938. Місце народження заявника у паспорті російською мовою зазначено як «с. Песчаное Смоленского района Алтайского края».

Згідно копії Свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 , складеного російською мовою, ОСОБА_3 , який народився у 1938 (число та місяць не зазначені), та ОСОБА_5 , « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (російською мовою), уродженка «с. Песчаное Алтайского края» (російською мовою) уклали шлюб 29.08.1957. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінене на « ОСОБА_6 ».

Як вбачається з копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 , складеного російською мовою, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у «с. Песчаное Смоленского района Алтайского края» (російською мовою).

Як вбачається з копії паспорту НОМЕР_4 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , у ньому міститься відмітка про укладення 29.07.57 шлюбу з ОСОБА_5 , 1939 року народження.

Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Березівка Харківського району Харківської області.

Згідно довідки № 03-10/10-7 від 17.01.2023, виданої Люботинською міською радою Харківської області, ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть НОМЕР_5 ), фактично проживала разом з померлим за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала за ним догляд, вела з померлим спільне господарство та поховала за власний рахунок.

Рішенням від 19.01.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заявниці відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги та призначенні пенсії в разі втрати годувальника у зв`язку з тим, що у свідоцтві про укладення шлюбу виявлені розбіжності в даті народження, а саме: дата народження дружини згідно паспорту - ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про укладення шлюбу - 19.06.1939.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. № 179/01-16 від 07.06.2023, після смерті ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини подала дочка спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заяву про відмову від спадщини подала дружина спадкодавця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суду надано копію заповіту, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 16.10.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 3-379, згідно якого ОСОБА_3 заповів все своє майно ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Положеннями ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами (п. 1); реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення (п. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Згідно ч. 2 ст. 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Як убачається з висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Апеляційного суду Львівської області від 05.06.2018 у справі № 459/840/17, встановлення факту укладення шлюбу є належним способом захисту прав заявника, якій відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника через наявність помилок у свідоцтві про укладення шлюбу.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в ухвалі Верховного Суду від 30.07.2018 у справі № 737/120/18, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Стосунки між подружжям не є родинними.

У постанові від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 рокуу справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36)).

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт укладення шлюбу між заявником на ОСОБА_3 на підставі вказаного вище свідоцтва про укладення шлюбу.

Так, вказаний факт підтверджується повним співпадінням прізвища, ім`я та по батькові заявника, а також її місця народження в свідоцтві про народження, паспорті та свідоцтві про укладення шлюбу, даними паспорту заявника, в якому міститься відмітка про укладення 29.08.1957 шлюбу з ОСОБА_3 , даними паспорту, який був виданий ОСОБА_3 , в якому міститься відмітка про укладення шлюбу з ОСОБА_5 , даними довідки № 03-10/10-7 від 17.01.2023, показаннями свідків.

Також суд ураховує, що свідоцтво про укладення шлюбу складено російською мовою, в якій написання таких місяців, як червень та липень, відрізняється однією буквою, у зв`язку з чим доводи заявника щодо можливою описки в найменуванні місяця її народження не позбавлені сенсу. Крім того, суд звертає увагу, що написання місяця народження дружини в свідоцтві про укладення шлюбу дійсно відбулось з опискою, оскільки вказаний місяць зазначений як «июняс» (російською мовою).

Доказів, які б спростовували доводи заяви ОСОБА_1 та надані нею докази, судом не отримано.

Як вбачається з доводів остаточної заяви ОСОБА_1 , останньою фактично заявлено дві вимоги - про встановлення факту, що ОСОБА_3 був її чоловіком, тобто факту родинних відносин за доводами заявника, та про встановлення факту реєстрації між ними 29.08.1957 шлюбу.

Суд враховує, що вимога про встановлення того, що ОСОБА_3 був чоловіком заявника, є похідною від вимоги про встановлення факту реєстрації шлюбу між вказаними особами, оскільки саме факт реєстрації шлюбу між вказаними особами призвів до набуття ними статусу подружжя.

Ураховуючи наведене, ту обставину, що ОСОБА_3 не пов`язаний кровним спорідненням із заявником, завдання суду сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних у даній категорії справ (ч. 1 ст. 294 ЦПК України), а також положення ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту прав заявника є встановлення факту реєстрації шлюбу між нею та ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується таким.

Заявник під час звернення до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, сплатила судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Під час звернення до суду з уточненою заявою, в якій заявник зазначила додаткову вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник судовий збір додатково не сплачувала.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Згідно ч. 12 ст. 265 ЦПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки судом закрито провадження у справі в частині однієї вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, у заявника, виходячи з положень п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», виникло право на повернення сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн. Одночасно суд зобов`язаний вирішити питання про стягнення з заявника несплаченої суми судового збору в розмірі 536,80 грн. за розгляд по суті іншої вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ураховуючи засади розумності та справедливості цивільного судочинства, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для взаємного зарахування суми судового збору, на повернення якої заявник має право, та суми судового збору, яку заявник додатково зобов`язана сплатити на користь держави.

За таких обставин суд не стягує з заявника на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн., зарахувавши в рахунок його сплати судовий збір, який вже був сплачений під час звернення заявника до суду та на повернення якого заявник має право у зв`язку із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 2, 4, 10, 76-80, 89, 90, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-316, 318-319, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу 29.08.1957 року у міському ЗАЦС м. Бійська Алтайського краю, актовий запис № 1322, між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с. Березівка Харківського району Харківської області, та ОСОБА_5 (після реєстрації шлюбу прізвище змінено на « ОСОБА_6 »), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Піщане Смоленського району Алтайського краю, згідно Свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 , виданого 11.08.1982 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 21.08.2023.

Суддя Д.А. Крівцов