Справа № 214/3120/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 березня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

за участю представників позивача - Домбровської Є.В., ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за централізоване опалення, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» суми боргу за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2016 року по 01.02.2021 року в сумі 38 483 грн. 16 коп., та судовий збір в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначає наступне. Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі КПТМ «Криворіжтепломережа» позивач), засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання. Відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені: з 01.01.2011р. постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 р., тариф на теплову енергію для населення 224,58 грн. за 1 Гкал - З 01.07.2014 р. затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., та з 21.11.2014р. затверджено постановою Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг №146 від 31.10.2014р., для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 427,83 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 12,94 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); з централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем гарячого водопостачання - 27,21 грн за 1 куб. м (з податком на додану вартість); за відсутності рушникосушильників - 25,29 грн за 1 куб. м (з податком на додану вартість). - з 01.05.2015 р. затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 720,15 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 21,77 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з ПДВ), 3 централізованого постачання гарячої води: за умови підключення рушникосушильників до систем гарячого водопостачання 42,88 грн за 1 куб. м (з податком на додану вартість); за відсутності рушникосушильників 39,67 1 куб. м (з податком на додану вартість). 3 01.07.2016 р. по 03.11.2016р.затверджено постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 р. зі змінами згідно постанови НКРЕКП № 1101 від 09.06.2016р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1411,77 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 42,69 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); 3 04.11.2016 р. затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015р. зі змінами згідно постанови НКРЕКП №1782 від 06.10.2016 р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирним приладами обліку теплової енергії - 1417 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 51,63 гри, за 1 кв. м за місяць протягом періоду на послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); З 09.07.2017 р. затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах энергетики та комунальних послуг №784 від 15.06.2017р. зі змінами згідно постанови НКРЕКП № 7 31.03.2015р. з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 1393,27 грн/Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 50,73 грн. за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); 3 31.12.2017р. згідно постанови від 28.12.17р. №1536 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171», для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії. 1424,96 грн. Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 1070,27 грн./ Гкал. решта витрат, крім паливної складової 354,69 грн/Гкал для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 67,05 грн за 1 м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на подану вартість (у тому числі: паливна складова 50,36 грн за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової 16,69 грн за 1 кв. м)». З 06.10.2018р. відповідно до Постанови НКРЕКП від 27.02.2018 №240. "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 31.03.2015 №1171" тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1431,15 грн./Гкал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 67,34 грн./м? (з ПДВ). 3 01.01.2019 р. до Постанови НКРЕКП від 10.12.2018 №1752"Про встановлення тарифів на послугу з централізованого опалення, що надається населенню. КПТМ "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" яке виконавцем цієї послуги" тариф для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії за 1 Гкал становить 1701,19 грн./кал (з ПДВ); тариф для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії становить 80,04 грн./кв.м? (з ПДВ). На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Так як будинок АДРЕСА_2 , с багатоповерховим, опалення до квартири АДРЕСА_3 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач отримує теплову енергію. Доказами подачі теплової енергії до будинку с акти про подачу теплоносія та про його відключення, копії яких додаються. Заборгованість згідно розрахунку заборгованості за період з 01.11.2016 року по 01.02.2021 року складає 38 483,16 грн. КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідно до приписів ЗУ «Про природні монополії відноситься до суб`єктів природної монополії. Як монополіст такої природної монополії, згідно ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії. Відповідно ч.4 ст.319 і ст.322 Цивільного Кодексу України, власність зобов`язує i власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п .5.23 наказу Державного комітету України з будівництва та архітектури № 80 від 18.05.2005 «Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005» житлові будинки повинні обладнуватися опаленням і вентиляцією, що проектуються згідно зі СНиП 2.04.05. Згідно п.6 ч. ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно п.18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005р «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. i Відповідно до п.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов`язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У судове засідання представник позивача 22 березня 2023 року, коли справа розглядалася по суті, не з`явилася, подала клопотання, згідно якого позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутності. 7 жовтня 2021 року, 2 листопада 2021 року 2 грудня 2021 року представники позивача пояснень по суті справи не надавали у зв`язку з відкладення розгляду справи.

22 березня 2023 року, коли справа розглядалася по суті, відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. 7 жовтня 2021 року та 2 грудня 2021 року відповідач пояснень по суті справи не надавав у зв`язку з відкладення розгляду справи.

6 жовтня 2021 року відповідач подав до суду заяву (а.с.33), в якій не заперечував наявність та розмір боргу та просив застосувати положення ст. 267 ч.1 ЦК України, вважаючи, що позивач пропустив трирічний строк для звернення до суду.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: повідомлення (а.с.6), довідка (а.с.6), розрахунок заборгованості (а.с.7-8), акти (а.с. 9-19), службова записка (а.с.39).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: довідку (а.с.6), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування відповідача ОСОБА_2 на реєстраційному обліку у квартирі АДРЕСА_4 та перебування квартири у приватній власності.

Суд вважає належними доказами: розрахунок заборгованості (а.с.7-8), акти (а.с.9-15), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність заборгованості за надані позивачем відповідачу послуги та їх розмір.

Суд вважає належним доказом: службову записку (а.с.39), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме здійснення відповідачем платежів за надані позивачем послуги.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» як постачальником теплової енергії для потреб опалення за адресою: АДРЕСА_1 , житлове приміщення знаходиться у приватній власності.

Внаслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за надані послуги у відповідачки за період з 01.11.2016 року по 01.02.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 38 483,16 грн.

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі письмових доказів: повідомлення (а.с.6), довідки (а.с.6), розрахунку заборгованості (а.с.7-8), актів (а.с. 9-15).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р., Закону України «Про теплопостачання».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон № 2189-VIII від 09.11.2017р.), до житлово-комунальних послуг належать послуги, зокрема, з постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Пунктом 6 ч.1 ст. 7 зазначеного Закону встановлено, що споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-IV, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.п. 1 та 5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналогічна норма, передбачена пунктами 1, 5 ч.2 ст. 7 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., якими встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 12 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі Правил) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Пунктом 18 Правил передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Таким чином, хоча ч.1 ст. 12 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII від 09.11.2017р., обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, послуг з централізованого опалення, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24 червня 2004р. (який втратив чинність 01.05.2019р.) та №2189-VІІІ від 09 листопада 2017 року Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги які надає КПТМ «Криворіжтепломережа», визначений в установленому порядку. При цьому, незаконними діями відповідача, який оплату за послугу з постачання теплової енергії в повному обсязі не робив, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.11.2016 року по 01.02.2021 року за надані послуги в сумі 38 483,16 грн., заподіюється шкода майновим правам позивача, що у відповідності зі ст.15 ЦК України охороняються законом, а тому позивач обґрунтовано, у відповідності зі ст.16 ЦК України звернувся до суду за захистом своїх прав.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач.

Натомість, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено, починаючи з 12 березня 2020 року, на всій території України карантин.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме службової записки щодо платежів за послугу з постачання теплової енергії (опалення) за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.09.2020 року по 01.01.2021 року: 600,00 грн. сплачено 29.10.2020 року за період з 01.09.2020 року 30.09.2020 року; 319,69 грн. сплачено 20.11.2020 року за період 01.10.2020 року 31.10.2020 року; 1200,00 грн. сплачено 17.12.2020 року за період 01.11.2020 року 30.11.2020 року; 2 957,08 грн. сплачено 20.01.2021 року за період 01.12.2020 року 31.12.2021 року, тобто відповідач здійснював наведену у службовій записці оплату послуг позивача за поточні періоди, а не за попередні періоди.

Врахувавши наведені норми, суд дійшов переконання, що для наявної у відповідача заборгованості перед КПТМ «Криворіжтепломережа» строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законом України від 30 березня 2020 року було внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до ЦК, щодо продовження строків за ст. 257 ЦК на час дії карантинних обмежень, які досі діють на території України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута в межах трирічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з квітня 2017 року по квітень 2020 року, що становить 32 277,61 грн.

Заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до суду позивач не подав.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму заборгованості за послугу з постачання теплової енергії в сумі 32 277,61 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору 1903,84 грн. (а.с.1) пропорційно частині задоволених вимог (83,87%)

Керуючись ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р., ст. ст. 1,5,7,9,12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р., ст. 19 Закону України «Про теплопостачання, ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов комунального підприємства теплових мереж («Криворіжтепломережа» , м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк») до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу за послугу з постачання теплової енергії, за період з 01 квітня 2017 року по 01 квітень 2020 року у розмірі 32 277,61 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» витрати по сплаті судового збору в сумі 1903,84 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов