Справа № 683/2118/22
РІШЕННЯ
15 травня 2023 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого судді Завадської О.П.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,
Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області йому відмовили в оформленні спадкових прав за законом на цілу частку спадкового майна, оскільки відповідачка була зареєстрована за місцем проживання спадкодавця на день відкриття спадщини, а відтак має право на частку спадкового майна. ОСОБА_2 є їхньою дочкою, заяву про прийняття даної спадщини не подавала, на день смерті матері з ними не проживала, так як постійно проживає в Автономній Республіці Крим, є громадянкою Російської Федерації.
Представник позивачки підтримала позов за обставин на його обґрунтування. В судовому засіданні подала заяву відповідачки, де вона визнала позов та просила справу розглянути у її відсутність.
Заслухавши представника позивачки та дослідивши надані докази, суд прийшов до висновків про наступне.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Старокостянинові Хмельницької області померла ОСОБА_3 , місце реєстрації смерті виконавчий комітет Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Стецьківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 30 липня 2020 року.
У відповідності до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області за №8466 від 15 листопада 2021 року на день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 . В склад її сім`ї входили: чоловік ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 .
Факт перебування в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Стецьківською сільською ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 02 березня 1976 року.
Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_3 , як між дочкою та матір`ю, підтверджується даними: свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Стецьківською сільською ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 07 січня 1984 року; свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 31 березня 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).
Як вбачається з копії матеріалів спадкової справи №43/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 28 січня 2021 року, лише позивач ОСОБА_1 в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернувся із заявою про прийняття спадщини.
Листом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 21 червня 2022 року за №523/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу частку спадкового майна у зв`язку з наявністю іншого спадкоємця ОСОБА_2 , яка була зареєстрована разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за однією адресою.
Відповідно до пленуму Верховного Суду України в п. п. 3, 23 Постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Державна реєстрація у житлі сама по собі не є беззаперечним доказом постійного проживання особи за адресою реєстрації.
Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Положеннями ч. ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання адміністративно територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування це адміністративно територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.
Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.
Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.
У відповідності до акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 , складеного виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області 29 червня 2022 року, встановлено, що останній зареєстрований та проживає за адресою: по АДРЕСА_1 . Також за даною адресою зареєстровані дочка ОСОБА_2 з внуками ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , які на день смерті ОСОБА_3 та в подальшому тут не проживали, так як проживають з 2006 року в Автономній Республіці Крим.
Дані обставини підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 .
Оскільки відповідачка не проживала разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, протягом достатньо тривалого часу до цього та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, тому не може вважатися такою, що прийняла спадщину після матері ОСОБА_3 .
За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: м. Севастополь Автономна Республіка Крим.

Суддя