ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 травня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/1823/22

Головуючий у першій інстанції Домашенко Ю. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/638/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Полісся»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року (повний текст складено 27.01.2023) у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся» про розірвання договору оренди землі, припинення прав на земельну ділянку та стягнення заборгованості з орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся» (далі по тексту СТОВ «Полісся»), в якому просила:

- розірвати договір оренди землі від 01.03.2013, укладений між нею та СТОВ «Полісся» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0006 площею 2,2439 га та припинити речове право (право оренди земельної ділянки) відповідача на вказану земельну ділянку, зареєстроване на підставі цього договору (6041862, дата державної реєстрації 17.06.2014, рішення про державну реєстрацію від 17.06.2014 № 13844271);

- розірвати договір оренди землі від 01.03.2013, укладений між нею та СТОВ «Полісся» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0005 площею 2,3136 га та припинити речове право (право оренди земельної ділянки) відповідача на вказану земельну ділянку, зареєстроване на підставі цього договору (6041921, дата державної реєстрації 17.06.2014, рішення про державну реєстрацію від 17.06.2014 № 13844681);

- стягнути з відповідача на її користь заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 01.03.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0006 площею 2,2439 га в сумі 3 766,08 грн та за договором оренди землі від 01.03.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0005 площею 2,3136 га в сумі 3 708,50 грн, а всього 7 474,58 грн;

- стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Позов обґрунтовувала тим, що вона є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :89:108:0006 та :89:108:0005 площею 2,2439 га та 2,3136 га відповідно, що розташовані на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

01.03.2013 нею з відповідачем укладені договори оренди зазначених земельних ділянок на строк 10 років, які зареєстровані 17.06.2014 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сторонами підписані акти прийому-передачі земельних ділянок.

Позивачка вказувала, що відповідно до умов договорів оренди орендна плата вноситься орендарем у розмірі 4 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на один рік, протягом другого півріччя, але не пізніше 31 грудня місяця поточного року.

Проте, протягом 2020 - 2022 року відповідач істотно порушував умови договору, систематично не сплачував орендну плату за користування належними їй земельними ділянками, що відповідно до умов договорів оренди, положень Закону України «Про оренду землі», ст. 525, 526, 629, 651 ЦК України, є підставою для розірвання договорів оренди та стягнення з СТОВ «Полісся» заборгованості з орендної плати.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся» про розірвання договору оренди землі, припинення прав на земельну ділянку та стягнення заборгованості з орендної плати відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до помилковості висновку суду першої інстанції про те, що позивачка повинна була з`являтись за отриманням орендної плати за місцезнаходженням каси СТОВ «Полісся», оскільки, умовами договорів оренди та нормами закону обов`язок своєчасного здійснення виплати з орендної плати покладено саме на орендаря, та, відповідно, не встановлено обов`язку для орендодавця особисто з`являтись за отриманням орендної плати.

Позивачка вказує, що з метою виконання свого обов`язку щодо сплати орендної плати відповідач жодного заходу для її виплати не вживав, зокрема, не здійснював таких виплат їй безпосередньо, не направляв грошові кошти поштовим переказом, суму боргу в депозит нотаріуса не вносив, не надав суду доказів на підтвердження протилежного.

Звертає увагу на те, що відповідач не тільки не виплачував орендну плату, а навіть її не нараховував, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела виплачених доходів та утриманих податків станом на 25.08.2022.

Уважає неналежним наданий відповідачем доказ у вигляді листа від 29.12.2021 про необхідність отримання орендної плати в касі товариства, що за твердженням відповідача направлявся їй, оскільки, на підтвердження відправлення саме цього листа товариством не надано опису вкладення до нього.

У відзиві на апеляційну скаргу СТОВ «Полісся» просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити та залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що до 2020 року виплата орендної плати за договорами оренди проходила на підставі п. 9, 11, позивачка зверталася до відповідача і отримувала грошові кошти через касу, а тому доводи позивачки про те, що вона не знає, де знаходиться каса СТОВ «Полісся» не відповідають дійсності.

Уважає, що не звертаючись у 2020, 2021 та 2022 роках до відповідача та не отримуючи в касі товариства нараховану належним чином орендну плату, ОСОБА_1 навмисно створювала штучні підстави для звернення до суду з позовом про розірвання договорів оренди.

Наголошує, що в матеріалах справи наявні докази направлення листів позивачці у 2021 та 2022 роках стосовно виконання умов договору щодо необхідності отримання орендної плати у касі товариства.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Ващук Ю.С., яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідача адвоката Коноплі Ю.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано суду жодного доказу, який би підтверджував факт звернення упродовж 2020-2022 років до відповідача (каси СТОВ «Полісся») з метою отримання орендної плати, що відповідало б визначеному у п. 9 договорів оренди способу виплати орендної плати, доказів, які б свідчили про звернення до відповідача з метою внесення змін до договорів в частині зміни способу виплати орендної плати; договори не містять реквізитів банківського рахунку позивачки, на який би відповідач міг перераховувати орендну плату за землю. Натомість, задля виконання умов договорів відповідач у грудні 2021 та 2022 років звертався до ОСОБА_1 з листом щодо необхідності отримання орендної плати.

Однак з такими висновками районного суду апеляційний суд погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що копіями Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 031636 та серії І-ЧН № 043953 підтверджується, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0005 площею 2,3136 га та земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0006 площею 2,2439 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а. с. 7, 8).

01.03.2013 між ОСОБА_1 (орендодавець) та СТОВ «Полісся» (орендар) укладено Договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, площею 2.3136 га, кадастровий номер: :89:108:0005 строком на 10 (десять) років (а.с. 12-13). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права право оренди зазначеної земельної ділянки зареєстровано 17.06.2014, індексний номер 13844681(а.с. 16).

01.03.2013 між ОСОБА_1 (орендодавець) та СТОВ «Полісся» (орендар) укладено Договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться в межах території Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, площею 2.2439 га, кадастровий номер: :89:108:0006, строком на 10 (десять) років (а.с. 9-10). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права право оренди зазначеної земельної ділянки зареєстровано 17.06.2014, індексний номер 13844271 (а.с. 15).

Умови зазначених договорів оренди землі є аналогічними.

Так, згідно п. 9 орендна плата здійснюється у національній валюті України шляхом видачі грошових коштів з каси орендаря; розмір орендної плати становить 4 % від нормативної грошової оцінки землі, що складає по 1577 грн за один рік.

Орендар сплачує орендну плату на протязі другого півріччя, але не пізніше 31 грудня місяця поточного року (п. 11 Договорів).

Пунктом 31 Договорів передбачений обов`язок орендаря своєчасно, згідно з п. 11 цього Договору, вносити орендну плату.

Відповідно до п. 37 договорів, дія Договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою Сторін;

-рішенням суду на вимогу однієї із Сторін унаслідок невиконання другою Стороною обов`язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованих земельних ділянок, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

01.03.2013 між позивачем та відповідачем підписані акти прийому- передачі спірних земельних ділянок (а.с. 11, 14).

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.03.2020, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 2.2439 га, кадастровий номер: :89:108:0006, становить 47075.93 грн (а.с. 19).

Згідно Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.04.2020, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки площею 2.3136 га, кадастровий номер: :89:108:0005, становить 46356.32 грн (а.с. 20).

Відповідачем до матеріалів справи долучено копію листа СТОВ «Полісся» від 29.12.2021 за вих. № 80 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони не звертались в 2021 році за отриманням орендної плати за паї із нагадуванням про необхідність звернення до бухгалтерії підприємства (а.с. 35), а також копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 з відміткою про отримання від 31.12.2021 (а.с. 36). Стороною позивача заперечується отримання вказаного листа.

Також 21.12.2022 за вих. № 87 СТОВ «Полісся» направлено ОСОБА_1 лист про необхідність отримання з каси Товариства коштів в рахунок орендної плати за 2022 рік (а.с.65-66). Отримання зазначеного листа представником позивача не заперечується.

Згідно з довідкою СТОВ «Полісся» від 26.09.2022 № 70, на земельних паях з кадастровим номером: :89:108:0005, площею 2.3136 га, та з кадастровим номером: :89:108:0006, площею 2.2439 га, що належить ОСОБА_1 07.09.2022 проведений посів озимого жита сорту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та на час отримання позову про розірвання договору оренди землі 24.09.2022 на полі отримані дружні сходи (фаза розвитку рослини два листочки)(а.с. 34).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів з утриманих податків за період з 1 кварталу 2014 року по 2 квартал 2022 року (станом на 25.08.2022) ОСОБА_1 нараховано та виплачено СТОВ «Полісся» у 2 кварталі 2014 року 235.30 грн.; у 3 кварталі 2014 року 2918.70 грн.; у 3 кварталі 2015 року 3589.31 грн.; у 4 кварталі 2015 року 352.69 грн.; у 3 кварталі 2016 року 6000 грн.; у 3 кварталі 2017 року 8000 грн.; у 3 кварталі 2018 року 10500 грн.; у 1 кварталі 2019 року 2484.50 грн.; у 3 кварталі 2019 року 8015.50 грн. за надання майна в лізинг (а.с. 51).

Згідно довідки СТОВ «Полісся» за вих. № 34 від 26.04.2023 розмір заборгованості по орендній платі перед ОСОБА_1 згідно укладених договорів оренди від 2013 року, яка нарахована та з якої сплачені податки складає:

- договір щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0005 площею 2,3136 га за 2020 рік становить 3709 грн та 2021 рік становить 3709 грн;

- договором оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0006 площею 2,2439 за 2020 рік становить 3766 грн та 2021 рік становить 3766 грн (а.с. 153).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п.45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії», згідно з якою засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

За ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

За приписами ст. 1 ЗУ «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право, крім іншого, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з ч. 3, 4, 5 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

У розумінні вищевказаних норм, підставою для припинення права користування земельною ділянкою та розірвання договору оренди може бути лише систематична несплата орендної плати.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Схожі висновки викладені у постанові Великої Плати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, провадження № 12-201гс18, постанові Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 485/1697/20, провадження № 61-13925св21 та постанові Верховного Суду від 28.06.2022 у справі № 551/542/20, провадження № 61-16493св21.

Згідно ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом у справі встановлено, що СТОВ «Полісся» не виплачувало ОСОБА_1 у період за 2020-2021 роки орендну плату за користування земельними ділянками, на підставі укладених між ними договорів оренди землі від 01.03.2013, що підтверджується довідкою відповідача про наявну заборгованість. Відповідачем сам факт несплати орендної плати в спірний період не заперечується.

Матеріали справи не містять даних про вчинення дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки, передбачені п. 11 договору оренди землі, шляхом надіслання орендної плати за місцем проживання орендодавця, яке достеменно відомо відповідачу.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06.10.2021 по справі № 573/1831/20 (провадження № 61-7704св21), відсутність у матеріалах справи доказів, що свідчать про вчинення ФГ «ОСОБА_4» дій щодо нарахування та виплати орендної плати, підтверджує неналежне виконання орендарем умов договору оренди землі.

Так як СТОВ «Полісся» не сплачувало орендну плату два роки поспіль, то в даному випадку наявна систематична несплата, а тому наявні підстави для розірвання договору оренди.

Таким чином, суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позову в цій частині позовних вимог, не врахувавши наявність істотного порушення стороною договору та доведеність факту саме повної та системної несплати орендної плати відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України.

Апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції, щодо наявності у позивачки обов`язку звернення до відповідача, а саме до каси СТОВ «Полісся», з метою отримання орендною плати.

Так, у п. 9 Договорів передбачено, що орендна плата здійснюється у національній валюті України шляхом видачі грошових коштів з каси орендаря. Тобто, в даному випадку мова йде саме про форму сплати орендної плати готівкою. Обов`язок ОСОБА_1 з`являтися до каси СТОВ «Полісся» ні цим пунктом, ні будь-яким іншим пунктом договорів не передбачений.

Доводи відповідача щодо недобросовісної поведінки позивачки, яка спрямована на штучне створення умов для розірвання договору оренди з підстав систематичної несплати орендної плати, не заслуговують на увагу та є безпідставними, оскільки вказане не звільняє відповідача від обов`язку виконувати умови договору оренди землі в частині сплати погодженого розміру орендної плати.

Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 у справі № 378/556/16-ц (провадження № 61-4412св18) зазначив, що у зобов`язанні з виплати орендної плати за користування земельною ділянкою позивач є кредитором, відповідач є боржником. З огляду на це в частині виконання цього зобов`язання саме відповідач був зобов`язаний довести його належне виконання, вчинене вчасно та у повному обсязі. Доказів цього суду не надано, такі обставини не встановлено. В оцінці поведінки цієї сторони Верховним Судом має бути враховано, взявши до уваги, що таке зобов`язання є грошовим, що боржник не використав альтернативний спосіб виконання свого зобов`язання шляхом внесення суми боргу в депозит нотаріуса, що мало ним бути застосовано за правилами статті 537 ЦК України. Доводи відповідача про відсутність систематичної несплати орендної плати, обґрунтовані тим, що в 2011-2015 роках позивач не зверталася за отриманням орендної плати, є безпідставними, тому що відповідач відповідно до вимог статті 537 ЦК України мав можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, навіть якщо припустити що у відповідача були відсутні відомості про адресу позивача.

Посилання у відзиві на апеляційну скаргу на те, що в матеріалах справи наявні докази направлення листів позивачці у 2021 та 2022 роках стосовно виконання умов договору щодо необхідності отримання орендної плати у касі товариства не є слушними, оскільки вказані листи не свідчать про вжиття відповідачем заходів щодо виплати орендної плати у спірний період.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність розірвання договорів оренди від 01.03.2013, укладених між ОСОБА_1 та СТОВ «Полісся» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0006 площею 2,2439 га та щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0005 площею 2,3136 га, які знаходяться на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

У справі встановлено, що розмір заборгованості по орендній платі СТОВ «Полісся» перед ОСОБА_1 становить:

- за договором оренди землі від 01.03.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0005 площею 2,3136 га в сумі 7 418 грн (3 709,00 грн (2020 рік) + 3 709 грн (2021 рік);

- за договором оренди землі від 01.03.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0006 площею 2,2439 га в сумі 7 532 грн (3766,00 грн (2020 рік) + 3766,00 (2021 рік).

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з орендної плати підлягають задоволенню шляхом стягнення з СТОВ «Полісся» за договором оренди землі від 01.03.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0006 площею 2,2439 га суми 7 532 грн та за договором оренди землі від 01.03.2013 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0005 площею 2,3136 га суми 7 418 грн.

Позовні вимоги про припинення речового права (права оренди земельної ділянки) не підлягають задоволенню, оскільки рішення суду про розірвання договору оренди землі підлягає державній реєстрації у визначеному законом порядку та є достатньою підставою для припинення такого права.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 2 977 грн 20 коп., а при поданні апеляційної скарги 4 465 грн 80 коп., у зв`язку із задоволенням позовних вимог та апеляційної скарги ці витрати, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню зі СТОВ «Полісся».

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 1, 4, ч. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся» про розірвання договору оренди землі, припинення прав на земельну ділянку та стягнення заборгованості з орендної плати задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі від 01.03.2013, укладений між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Полісся» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0006 площею 2,2439 га, яка знаходиться на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрований 17.06.2014 (рішення про державну реєстрацію від 17.06.2014 № 13844271).

Розірвати договір оренди землі від 01.03.2013, укладений між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Полісся» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0005 площею 2,3136 га, яка знаходиться на території Бригинцівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрований 17.06.2014 (рішення про державну реєстрацію від 17.06.2014 № 13844681).

Стягнути з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Полісся» (, Чернігівська область, Козелецький район, с. Бригинці, вул. Шевченка, 2-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 01.03.2013, укладеним між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Полісся» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0006 площею 2,2439 га в сумі 7 532 (сім тисяч п`ятсот тридцять дві) грн.

Стягнути з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Полісся» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за договором оренди землі від 01.03.2013, укладеним між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Полісся» щодо земельної ділянки з кадастровим номером :89:108:0005 площею 2,3136 га в сумі 7 418 (сім тисяч чотириста вісімнадцять) грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Полісся» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені за подання позовної заяви в сумі 2 977 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім) грн 20 коп та судові витрати, понесені за подання апеляційної скарги в сумі 4 465 (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 травня 2023 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: Н.В.Висоцька

О.І.Онищенко