Номер провадження: 22-ц/813/414/23
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Комлевої О.С., Цюри Т.В.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Саганович Олена Юріївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2019 року у складі судді Шепітка І.Г.,

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила встановити той факт, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом як особа, яка була пов`язана спільним побутом та проживала сумісно зі спадкодавцем ОСОБА_2 останні п`ять років однією сім`єю у період з 2010 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час відкриття спадщини.

В заяві зазначила, що разом з померлою були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели сумісне господарство, вона ставилась до неї як до матері, купувала ліки та харчі, за її кошти було здійснено поховання. Зазначила, що встановлення даного факту їй необхідне для прийняття спадщини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року вимоги задоволено. Встановлено як такий, що має юридичне значення, той факт, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги за законом як особа, яка проживала однією сім`єю зі ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні понад п`ять років - у період з 2010 року по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, Одеська міська рада, як особа, що не приймала участі у справі, однак вважаючи, що прийнятим рішенням вирішено про її права та обов`язки, звернулась до суду апеляційною скаргою, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Одеську міську раду не було залучено до участі у розгляді справи в якості заінтересованої особи, при цьому, зважаючи на те, що ОСОБА_1 намагається встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, належною заінтересованою особою в даній цивільній справі можуть бути або інші спадкоємці за заповітом або за законом, а за відсутності таких (неприйняття спадщини, відмові від спадщини, усунення від спадкування) - органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Саганович О.Ю. в розумінні норм ЦК України не є спадкоємцем за заповітом або за законом після смерті ОСОБА_2 , а також не є заінтересованою особою і не повинна залучатися до участі у даній справі згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року. За таких обставин до участі у справі підлягала залученню Одеська міська рада. Окрім цього, при розгляді справи в порядку окремого провадження виник спір про право на майно, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, тому заява повинна бути залишена без розгляду на підставі ч. 4 ст. 256 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами (ч. 6 ст. 294 діючої редакції ЦПК України), що безпідставно не враховано судом першої інстанції. Також апелянт вважає, що в матеріалах справи також відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник та приватний нотаріус в судове засідання 18.05.2023 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Поштові повідомлення про вручення заявнику повісток, які направлялися на адресу за останнім місцем реєстрації повернулися з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Поштове повідомлення про вручення приватному нотаріусу повістки про виклик повернулося з позначкою «адресат відмовився».

Тобто останні були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи апеляційним судом, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Частинами 3, 4 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до частин 1, 2 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку, визначено в частині 1 статті 315 ЦПК України.

Разом з тим, частиною 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону, викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 зазначила, що встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем їй необхідно для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи, що ОСОБА_2 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про реєстрацію заявника ОСОБА_1 за місцем проживання померлої у справі відсутні, то Одеська міська рада, як орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, за наявності передбачених статтею 1277 ЦК України підстав, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Під час апеляційного перегляду справи за скаргою Одеської міської ради встановлено, що має місце спір про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував мету, з якою заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту та викладені в ній доводи, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність передбачених процесуальним законом підстав для її задоволення.

Згідно роз`яснень, викладених в п. п. 1, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково (пункт 4 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Таким чином, виявлений під час перегляду в апеляційному порядку справи, розглянутої в порядку окремого провадження, спір про право на спадщину померлої ОСОБА_2 вказує на наявність процесуальних підстав для скасування ухваленого в порядку окремого провадження судового рішення та залишення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду.

Зазначене судове рішення апеляційної інстанції не позбавляє ОСОБА_1 права, передбаченого ст. 4 ЦПК України, звертатися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2019 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту , що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 24.05.2023.

Головуючий:

Судді: