Справа №731/106/23
Провадження №2/731/47/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2023 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

cудді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2023 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав Заяву б/н від 04 серпня 2010 року, згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, а також Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. При цьому позивач АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість ОСОБА_1 , в порушення умов договору, у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, ухиляючись від виконання зобов`язань, що стало підставою для звернення до суду.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 04 серпня 2010 року станом на 15 січня 2023 року у розмірі 59 439 грн 57 коп., а також 2 684,00 грн понесених судових витрат.

Провадження у справі відкрито 01 березня 2023 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 27 березня 2023 року.

За клопотанням відповідача розгляд справи відкладено до 03 травня 2023 року.

11 квітня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (а.с. 113-116). Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що наведене у позовній заяві не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить чинному законодавству. Відповідно до підписаної ним анкети заяви бажаний кредитний ліміт 2 000,00 грн, умови кредитування: 2,5% - відсотки в місяць (нараховуються на залишок заборгованості); 7% - щомісячних платежів від заборгованості; 1% - пеня; 3,75% - щомісячне нарахування на суму несанкціонованого перевищення кредитного ліміту. Паспорт споживчого кредиту, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг» і Тарифи Банку ним не підписані, а тому не можуть бути належними доказами. Розмір завищеного тіла кредиту обґрунтовано банком шляхом неодноразового його збільшення в односторонньому порядку, проте максимальний кредитний ліміт йому було встановлено у сумі 50 000,00 грн, тоді як позивач просить стягнути з нього 51 826,70 грн заборгованості за тілом кредиту, що є незрозумілим, абсолютно нелогічним та незаконним. Відомостей про його згоду на збільшення кредитного ліміту анкета-заява не містить. Розрахунок заборгованості вказує на помилковий порядок нарахування позивачем завищених відсотків за кредитом, що не відповідає обумовленим договором умовам. Наприклад, відсотки нараховувалися у розмірі: 01.08.2019 - 118,4%, 08.11.2019 - 92,52%, 08.-09.12.2019 - 106,5%, 05.02.2020 - 112,35%, 02.03.2020 - 105,75%, 09.03.2020 - 130,32%, 09.04.2020 - 179,34%..., 05.03.2021 - 440,86%..., 09.05.2021 - 463,26%..., 01.06.2022 730,75% і т.д. Зважаючи на обумовлене максимальне відсоткове нарахування у розмірі 7% місячних, що становить 84% річних, нарахування позивачем відсотків у розмірі 730,75% є неприпустимим. Тобто, позивачем самостійно змінювалася процентна ставка, про що його не повідомляли. Більш того, аналізуючи розрахунок заборгованості, слід звернути увагу нате, що відсотки та пеня постійно та послідовно додавалися до суми кредиту, внаслідок чого сума кредиту збільшувалася, а на обчислену у такий спосіб суму кредиту знову нараховувалися відсотки у кожному розрахунковому місяці, а потім на все це разом знову нараховувалася пеня. Застосування такого алгоритму нарахувань призвело до штучного збільшення суми заборгованості за тілом кредиту за рахунок коштів, що ніколи йому не видавалися. Виписка по рахунку не містить обов`язкових реквізитів документа, зокрема, відсутні посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка підписала документ, відсутня печатка. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно первинні бухгалтерські документи. У зв`язку з цим надані суду розрахунки не можуть бути не можуть бути взяті до уваги судом. Крім того, вказує, що строк дії першої виданої йому кредитної картки закінчився у грудні 2011 року, коли заборгованість зі сплати кредиту становила 3 900,82 грн. Автоматичне неодноразове продовження дії картки, на яке посилався позивач, обґрунтовуючи підстави позову, не змінює терміну виконання кредитного зобов`язання, отже, продовження картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення не має. Його волевиявлення на продовження кредитного договору нічим не підтверджується. З таких обставин банк пропустив строк позовної давності. Сама по собі сплата ним певних платежів за договором не може свідчити про досягнення згоди з усіх істотних умов договору. Також, у період з 04 серпня 2010 року до 16 січня 2023 року з його кредитної картки відбувалося списання коштів за невідомими йому договорами. Враховуючи факт примусового списання належним йому коштів у сумі 254 728,87 грн, зважаючи на постійне завищення та помилкове нарахування відсотків і пені, вважає, що підстави для стягнення з нього заборгованості відсутні.

Ухвалою суду від 03 травня 2023 року визнано обов`язковою явку представника позивача для надання пояснень по суті позову, а також зобов`язано представника позивача надати суду кредитну справу та послідовний розрахунок заборгованості.

15 травня 2023 року від банку надійшла відповідь на відзив відповідача (а.с. 128-139), у якій вказують, що на підставі заяви від 04 серпня 2010 року відповідачу було відкрито картковий рахунок, ключем до якого є пластикова картка, отримана позичальником, та мобільний телефон, який він вказав. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунка відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування, тобто здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта. Тобто позичальник має доступ до карткового рахунку різним шляхами, зокрема за допомогою картки та фінансового телефона, на який приходить динамічний пароль. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 13 років, протягом яких відповідач користувався кредитними коштами, до певного часу належно виконував обов`язки за договором, то погашав заборгованість, то знову знімав кошти з кредитною картки, та не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився. З виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, що неможливо здійснити без картки. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічна експертиза по справі не призначалась. Питання підписання паспорта споживчого кредиту не відносяться до предмета заявленого позову. Розрахунок заборгованості не є первинним документом. Статус первинного документа має банківська виписка, з якої вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку, починаючи з 2010 року і до 2022 року включно, наприклад розрахунок у торгівельній мережі 05 лютого 2022 року, зняття готівки у банкоматі 01 жовтня 2021 року, поповнення кредитного рахунку у терміналі самообслуговування 31 січня 2022 року. Кредитний договір не можна вважати неукладеним після повного або часткового виконання сторонами. Можливість зміни умов договору передбачена не лише Умовами та правилами, але і розділом ІІ Постанови НБУ № 705 від 05 листопада 2014 року, де вказано, що банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором. На сьогоднішній день клієнт не звертався до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того, активно користувався карткою, що говорить про прийняття ним діючих умов банківського обслуговування. Перевипуск картки підтверджується банківською карткою по картковому рахунку. 16 вересня 2015 року ОСОБА_1 здійснив погашення заборгованості вже на перевипущену картку. Оскільки перевипуск картки не є укладенням нового договору, у заповненні додаткових документів не було необхідності. Активація перевипущеної картки здійснюється за допомогою контактного телефона шляхом відправки коду авторизації на телефон клієнта, а відповідно картка не може бути активована без згоди/відома клієнта. Щодо підключення відповідачем послуг за сервісом «Миттєва розстрочка», то така послуга не є окремим договором, а є лише додатковою послугою для власників кредитних карток, яку він отримав шляхом авторизації по сервісу, як і підключення сервісу «Оплата частинами». З виписки по рахунку вбачається, що 28 липня 2021 року відповідач скористався послугою «Миттєва розстрочка», після чого були оформлені переноси заборгованості з картки універсальної за допомогою вищевказаного сервісу. Так само з 05 березня 2018 року до 17 грудня 2021 року скористався сервісом «Оплата частинами», який дає можливість клієнту купити товар або послугу в торгово-сервісних підприємствах та/або інтернет-магазинах за 30 секунд в розстрочку за кредитною карткою. При цьому оплата товару здійснюється шляхом списання щомісячних платежів з картки клієнта. Послуга «Захист на кожен день» - це страховий договір, який можна укласти на різні суми, завантаживши та роздрукувавши оформлений договір у меню Страхування - Мої страховки Вибрати договір, вибрати договір і натиснути клавішу Роздрукувати. Договір припиняє свою дію і страхове відшкодування не виплачується у разі ненадходження чергового платежу. З виписки по рахунку видно, що клієнт неодноразово здійснював погашення зі своїх карток після списання платежу за послугу «Захист на кожен день». Щодо нарахування тіла кредиту пояснили, що сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг у разі якщо клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мали місце на дату нарахування відсотків. Нарахування відсотків за відповідною ставкою проводиться на максимальний залишок відповідної заборгованості по тілу/простроченому тілу кредиту за відповідний період. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 30,00% на рік. Надалі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Наголошують, що підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати (дата зазначається в наказі), що дає можливість у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці, що є суттєвою перевагою для клієнта і не порушує його право на незмінність процентної ставки по уже наявній кредитній заборгованості. Строк позовної давності ними не порушено.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві позивач зазначає, що в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення. Крім того, до заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 93).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 112). У відзиві просив розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а також застосувати позовну давність (а.с. 113-116).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 53). Анкета-заява містить відомості про узгоджений сторонами початковий розмір кредитного ліміту у розмірі 2 000,00 грн.

У підписаній ОСОБА_1 04 серпня 2010 року довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», доданій до анкети-заяви, зазначена базова відсоткова ставка за кредитним лімітом (2,5%), сума щомісячного платежу 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, відсоткова ставка при перевищенні кредитного ліміту (3,75%) та приклади використання кредитних коштів із зазначенням реальних відсоткових ставок (а.с. 54).

Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , підтверджується зміна розміру кредитного ліміту, зокрема з 29 серпня 2017 року до 10 000,00 грн, з 19 липня 2019 року до 15 000,00 грн., з 27 листопада 2019 року до 20 000,00 грн, з 27 лютого 2020 року до 25 000,00 грн, з 28 липня 2020 року до 30 000,00 грн, з 16 серпня 2021 року до 37 000,00 грн, з 13 вересня 2021 року до 42 000,00 грн, з 18 листопада 2021 року до 49 000,00 грн, з 23 грудня 2021 року до 50 000,00 грн, а з 30 серпня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн (а.с. 51).

Відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримував п`ять кредитних карток (а.с. 52), рух коштів по яких відображено у виписці банку (а.с. 32-50).

Згідно з наданими банком розрахунками заборгованість відповідача ОСОБА_1 станом на 15 січня 2023 року становить 59 439 грн 57 коп. та складається з 51 826,70 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту та 7 612,87 грн заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 8-19, 20-31), а станом на 29 січня 2023 року становить 57 439 грн 57 коп. та складається з 51 826,70 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту та 5 612,87 грн заборгованості за простроченими відсотками (а.с. 157-162, 163-170, 171-179).

При цьому з розрахунку чітко вбачається, що відповідачеві ОСОБА_1 ніколи не нараховувалася пеня, у всіх колонках розрахунків по пені зазначені нулі, а тому суд критично ставить до твердження відповідача про включення пені до сукупного розміру заборгованості за тілом кредиту, оскільки це не відповідає дійсності.

В анкеті-заяві не вказано, що на виконання кредитного договору видається лише одна кредитна картка, не вказано конкретний номер картки.

Банківські виписки за договором (а.с. 32-50, 184-202), які є первинними документами, всупереч твердженню відповідача, містить всі необхідні реквізити документа, такі як посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка підписала документ, печатка.

З вказаних виписок вбачається, що 18 січня 2019 року відповідач ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість за кредитним договором, а згодом, з 23 січня 2019 року, заборгованість почала поступово накопичуватися знову. Тобто, явно некоректним та таким, що не відповідає дійсності, є твердження відповідача про те, що строк позовної давності за позовом про стягнення заборгованості, яка почала утворюватися з січня 2019 року та продовжувала утворюватися до грудня 2022 року, закінчився у 2011 році.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Крім анкети-заяви, позивачем додано до позову Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 54), паспорт споживчого кредиту (а.с. 55-59) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 60-85).

У анкеті-заяві позичальника від 04 серпня 2010 року, підписаній сторонами, не зазначена процентна ставка, а первинний кредитний ліміт встановлено у сумі 2 000,00 грн (а.с. 53).

Паспорт споживчого кредиту, підписаний 18 листопада 2021 року (а.с. 55-59), не є складовою кредитного договору. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/22, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит і дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не фіксується воля сторін договору та його зміст.

Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» до позовної заяви взагалі не додано, а тому позивачем не доведено, що відповідач з ним ознайомився чи його підписував.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви Витяг у Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також підтверджень того, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме в таких розмірах і з таким порядком нарахування, який застосовано позивачем у розрахунках заборгованості.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті www.privatbank.ua, які знаходяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, а тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 04 серпня 2010 року шляхом підписання анкети-заяви.

Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Подібний за змістом правий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17.

Разом з тим, Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписана позивачем (а.с. 54, 204) та передбачає, що відсоткова ставка на місяць становить 2,5% та нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів на рік, а відсоткова ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75% на місяць; реальні відсоткові ставки на місяць: 2,91% - на заборгованість з випередженням графіка, 2,92% - на заборгованість мінімально можливими платежами.

За таких обставин, при вирішенні спору про стягнення суми заборгованості відповідача за кредитним договором від 04 серпня 2010 року, суд враховує ті умови кредитного договору, що викладені у анкеті-заяві та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані відповідачем 04 серпня 2010 року, та приходить до висновку, що сторони погодили між собою таку істотну умову кредитного договору як сплата процентів за користування кредитними коштами.

Окрім того, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи сторони позивача про те, що з моменту оформлення кредитного договору пройшло майже 13 років, протягом яких відповідач користувався кредитними коштами, до певного часу належно виконував обов`язки за договором, то погашав заборгованість, то знову знімав кошти з кредитною картки, та не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився. З виписки по рахунку вбачається, що ОСОБА_1 отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, що неможливо здійснити без картки.

Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, власний розрахунок не наданий, судово-економічна експертиза по справі не призначалась.

При цьому пунктом 10 розділу ІІ Постанови НБУ № 705 від 05 листопада 2014 року, яка діяла до 01 серпня 2022 року, передбачено, що банк має право вносити зміни до правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомивши про відповідні зміни користувача у спосіб, передбачений договором. Банк зобов`язаний надіслати користувачу не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати, з якої застосовуватимуться зміни правил користування електронним платіжним засобом або тарифів на обслуговування електронного платіжного засобу, повідомлення про такі зміни. Банк у повідомленні зобов`язаний зазначити, що користувач має право до дати, з якої застосовуватимуться зміни, розірвати договір без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до правил використання електронного платіжного засобу або тарифів є погодженими користувачем, якщо до дати, з якої вони застосовуватимуться, користувач не повідомить банк про розірвання договору.

Зміна відсоткових ставок підтверджується відповідними наказами банку (а.с. 142146, 179-184).

Як убачається з матеріалів справи, відповідач не звертався до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того, активно користувався карткою, що говорить про прийняття ним діючих умов банківського обслуговування. Перевипуск картки підтверджується банківською карткою по картковому рахунку.

Твердження відповідача про те, що з нього проводилося примусове списання коштів за невідомими для нього договорами, суд сприймає критично, оскільки послуги за сервісами «Миттєва розстрочка» та «Оплата частинами» не є окремим договорами, а є лише додатковими послугами для власників кредитних карток, які відповідач отримав шляхом авторизації по сервісах.

З виписки по рахунку вбачається, що 28 липня 2021 року відповідач скористався послугою «Миттєва розстрочка», після чого були оформлені переноси заборгованості з картки універсальної за допомогою вищевказаного сервісу.

Так само, у період з 05 березня 2018 року до 17 грудня 2021 року відповідач скористався сервісом «Оплата частинами», який дає можливість клієнту купити товар або послугу в торгово-сервісних підприємствах та/або інтернет-магазинах за 30 секунд в розстрочку за кредитною карткою.

Послуга «Захист на кожен день» - це страховий договір, який можна укласти на різні суми, завантаживши та роздрукувавши оформлений договір у меню Страхування - Мої страховки Вибрати договір, вибрати договір і натиснути клавішу Роздрукувати. Договір припиняє свою дію і страхове відшкодування не виплачується у разі ненадходження чергового платежу.

Підключення/активація перелічених сервісів неможливі без відома, згоди та додаткових дій відповідача.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що банк нараховував йому відсотки у розмірі 01.08.2019 - 118,4%, 08.11.2019 - 92,52%, 08.-09.12.2019 - 106,5%, 05.02.2020 - 112,35%, 02.03.2020 - 105,75%, 09.03.2020 - 130,32%, 09.04.2020 - 179,34%..., 05.03.2021 - 440,86%..., 09.05.2021 - 463,26%..., 01.06.2022 730,75% і т.д. Таке твердження не відповідає дійсності. Відповідач помилково взяв до уваги колонку розрахунку, де вказані суми у гривнях, та вказав ці суми у відзиві як відсотки.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Разом з тим, недобросовісною є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 51 826,70 грн, яка вочевидь перевищує максимальний кредитний ліміт, передбачений довідкою, наданою самим банком, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а.с. 51), де максимальний кредитний ліміт, після його односторонньої зміни позивачем, з 23 грудня 2021 року до 30 серпня 2022 року становив 50 000,00 грн.

Отже, у зв`язку з тим, що відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, він має заборгованість за простроченим тілом кредиту, яку слід стягнути в межах наданого йому кредитного ліміту, та заборгованість за простроченими відсотками, обов`язок сплати яких сторони погодили у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаній відповідачем.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 55 612,87 гривень та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 50 000,00 грн та простроченими відсотками у сумі 5 612,87 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2 684,00 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у сумі 2 598, 64 грн (96,82%).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 серпня 2010 року станом на 29 січня 2023 року в сумі 55 612 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот дванадцять) гривень 87 копійок та судовий збір у сумі 2 598 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 64 копійки, а всього стягнути 58 211 (п`ятдесят вісім тисяч двісті одинадцять) гривень 51 копійку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко