Номер провадження: 22-ц/813/6792/23
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Кострицького В.В., Стахової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Долгової В.І,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 ,

на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 червня 2023 року,

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, процентів та пені,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, процентів та пені, в обґрунтування якого зазначив, що 15.04.2016 року позичив ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 190000 доларів США, строком до 15.04.2021 року, також відповідач зобов`язався сплатити 362302 доларів США за користування грошима впродовж 5 років, та пеню у розмірі 1% від позики за кожен тиждень простроченої виплати.

Позивач просив суд стягнути з відповідача борг у розмірі 190000 доларів США, проценти за користування коштами в розмірі 362302 доларів США, пеню у розмірі 287197,04 доларів США.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову в якій посилався на те, що між сторонами дійсно виник спір, доказом виникнення якого є боргова розписка, загальний розмір заявлених позовних вимог є значним, відповідач будучі громадянином російської федерації може в будь-який момент покинути територію України. Відповідачем частина його майна вже відчужена, однак з позивачем розрахунку не проведено, тому існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать або підлягають сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи інших осіб. До набрання чинності рішенням по справі просив заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, яке йому належить на праві власності.

Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалою від 13 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, процентів та пені відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що відповідач у судовому засіданні позовну заяву не визнав, ставить під сумнів справжність розписки, неодноразово звертався з клопотаннями про відкладення судового засідання, така поведінка свідчить про ухилення від виконання зобов`язань. Судом першої інстанції не взято до уваги розмір боргу який є значним. Відповідачем не надано доказів наявності у нього регулярного доходу та обсягу майна за рахунок якого він матиме можливість виконати рішення суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.06.2023 року відповідачу роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги з додатками отримав 13.07.2023 року, шляхом направлення на електронну пошту за його заявою, що підтверджується довідками.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити оскаржувану ухвалу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що боргової розписки не складав та коштів від позивача не отримував. Просив звернути увагу на наявність численних судових спорів за участі позивача та наявність між сторонами спору щодо спадкового майна. Також посилається на відсутність в матеріалах справи доказів відчуження майна.

До відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 надано докази. У долученні вказаних доказів до матеріалів справи та їх дослідженні ухвалою від 07.08.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження отримала 18.07.2023 року, шляхом направлення на електронну пошту, вказану в апеляційній скарзі, що підтверджується довідкою.

В судове засідання позивач та відповідач не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні просила апеляційну скаргу задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні зави про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження підстав вважати, що виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову, може бути утрудненим чи неможливим, зокрема, доказів намагання відповідачем відчужити належне йому майно.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Як підставу для звернення до суду із заявою про забезпечення позову позивач зазначив те, що доказом існування спору між позивачем та відповідачем є наявність боргової розписки. Доказом загрози невиконання рішення суду про задоволення позову є неповернення відповідачем боргу у встановлений у розписці строк. Розмір позовних вимог є значним, відповідач будучі громадянином російської федерації в будь-який момент може покинути територію України, що призведе до завдання майнової шкоди. Доказом небажання відповідача належним чином виконати свої боргові зобов`язання є звернення із різного роду заявами до правоохоронних органів. Тому просить накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать або підлягають сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи інших осіб. До набрання чинності рішенням по справі заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо нерухомого майна, яке йому належить на праві власності.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Предметом позову у справі є стягнення з ОСОБА_2 боргу за розпискою у розмірі 190000 доларів США, процентів за користування грошовими коштами у розмірі 362302 доларів США, пені у розмірі 287197,04 доларів США.

Отже між сторонами по справі виник спір щодо стягнення боргу за розпискою.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають сплаті ОСОБА_2 .

Проте, зазначаючи в заяві про забезпечення позову, що відповідач є власником рухомого та нерухомого майна, доказів належності ОСОБА_2 на праві власності будь-якого майна не надано.

Подання позову про стягнення грошових коштів, можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

До того ж, за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22).

При розгляді даної апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з того, що з матеріалів справи вбачається існування спору між сторонами, предметом якого є стягнення коштів за розпискою у значному розмірі, відповідач є громадянином російської федерації, та враховуючи що обраний захід забезпечення позову, а саме заборона ОСОБА_2 , у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, в межах суми позову, до набрання рішенням законної сили, є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин, що в свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у випадку задоволення позову.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи наведене, з метою ефективного забезпечення балансу інтересів по справі, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, в межах суми позову, до набрання рішенням законної сили, може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки при забороні вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Дотримуючись принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, колегія суддів вважає адекватним і достатнім застосуванням виду забезпечення позову буде саме шляхом заборони вчинення будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, в межах суми позову.

Іншого по справі щодо забезпечення позову в межах позовних вимог не доведено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що скаржником не надано доказів, які б підтверджували дійсне існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зокрема в іншій спосіб ніж заборона вчинення будь-яких дій щодо відчуження нерухомого майна, в межах суми позову, та не обґрунтовано необхідність застосуваннязабезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають сплаті ОСОБА_2 і знаходяться у нього чи інших осіб.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчитися, що між сторонами виник спір. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу обставини щодо відсутності спору між сторонами та посилання на правовідносини між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з приводу спадкування майна померлого батька ОСОБА_7 колегія суддів не дослідує, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Відповідно до частин першої, другої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Вжиття заходів зустрічного забезпечення за ініціативою суду за відсутності заяви, є правом суду, а не обов`язком, тому посилання у відзиві на апеляційну скаргу на те, що вимоги позивача про арешт усього майна, без пропозиції зустрічного забезпечення, яке компенсувало би відповідачу збитки від застосування таких заходів забезпечення спрямоване не на забезпечення виконання рішення суду у цій справі в майбутньому у разі його винесення на користь ОСОБА_1 , а є способом тиску на відповідача, є безпідставним.

Відповідач у відповідності до положень ст. 154 ЦПК України може звернутися до суду із заявою про зустрічне забезпечення.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначених обставин належним чином не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав викладених в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвалу суду слід скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково. Заборонити ОСОБА_2 , у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, в межах суми позову, до набрання рішенням законної сили. В іншій частині заяви відмовити.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 13 червня 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, до набрання рішенням законної сили.

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

Н.В. Стахова