справа № 175/4276/14-ц
№ провадження 2/208/133/23
УХВАЛА

про поновлення провадження у справі

24 квітня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

за участю: секретаря судового засідання Паталахи І.О.,

вирішуючи питання в порядку передбаченому ч. 1 ст. 254 ЦПК України, про поновлення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про стягнення суми боргу за договором позики і договором поруки», -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про стягнення суми боргу за договором позики і договором поруки».

В ході підготовчого провадження, представником Відповідача-1 адвокатом Малюк О.П., подано письмове клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, посилаючись на те, що, для з`ясування важливих обставин, а саме того, що Відповідач-2 не підписував договір позики від 24.02.2014 року та не складав розписку від 08.02.2012 року, необхідні спеціальні знання і зазначений факт може бути підтверджений тільки висновками судової почеркознавчої експертизи.

Просив проведення вищевказаної експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С.Бокарікса, розташованому за адресою: м. Харків, пл. Золочівська, 8-А.

Ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року клопотання адвоката Малюк О.П., яка діє в інтересах Відповідача-1, про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, задоволено повністю, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

04 квітня 2023 року через канцелярію Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на виконання ухвали від 29 вересня 2022 року надійшло повідомлення від Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім..засл.проф.М.С.Бокаріуса», в якому вказано, що надсилають повідомлення про неможливість надання висновку експерта № 186 від 17.03.2023 року по цивільній справі №175/4276/14-ц (провадження 2/208/552/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики і договором поруки.

Оскільки вимоги Ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року «про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи» виконано, усунуті обставини, що викликали зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках

В рішенні від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що втручання у право особи, захищене статтею 1 Першого протоколу, має бути виправданим. У цьому зв`язку Суд знову наголошує на необхідності підтримання "справедливої рівноваги" між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе "особистий і надмірний тягар" (див. рішення у справі Брумареску, п. 78).

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 2, 8 ЦПК України.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

При цьому, суд зазначає, що основним законом України є Конституція, що закріплено в її преамбулі.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Таким чином, Конституція України як правовий акт з найвищою юридичною силою, закріплюючи принцип верховенства права, послідовно проводить принцип верховенства закону у системі нормативно-правових актів.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню (пункт 4.1. рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004 від 02.11.2004).

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість.

Відповідно до частини ст.254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Враховуючи, що вимоги Ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2022 року «про призначення у справі судвої почеркознавчої експертизи» виконано, усунуті обставини, що викликали зупинення провадження у справі, суд приходить до висновку про необхідність поновлення провадження у вищевказаній цивільній справі та призначення проведення підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст.53,254,260,261,353,354,355 ЦПК України, -

постановив:

Поновити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «про стягнення суми боргу за договором позики і договором поруки».

Призначити підготовче судове засідання на 17 травня 2023 року об 09 год. 00 хв., у підготовче судове засідання викликати учасників справи.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 353 ЦПК України, ухвала окремому оскарженню від рішення суду не підлягає.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Суддя Івченко Т. П.