Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5213/22
Номер провадження 2/711/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого - судді Старікової М.М.

за участі

секретаря Гладченко І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину.

Ухвалою суду від 10.11.2022 року справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

28.03.2023 представником відповідача - адвокатом Витріщак Т.І. було подано клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину без розгляду.

Дане клопотання адвокат Витріщак Т.І. обґрунтовує тим, що позовну заяву від 13.10.2022 у справі №711/5213/22 було підписано адвокатом Токарєвою Оленою Геннадіївною. Документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги клієнту у даній справі подано ордер серії АН №1079413 від 13.10.2022. В ордері підставою для надання правової допомоги адвокатом Токарєвою О.Г. клієнту Лопатюк А.Г. зазначено договір про надання правової допомоги від 30.09.2022.

Зі змісту копії договору, засвідченого та долученого до матеріалів справи №711/5213/22 адвокатом Токарєвою Оленою Геннадіївною вбачається, що він підписаний сторонами в Україні. За інформацією ОСОБА_4 його колишня дружина ще в березні 2022 року виїхала за межі України. Адвокат Токарєва Олена Геннадіївна в судовому засіданні 22 лютого 2023 року також підтвердила інформацію, що ОСОБА_5 у вересні-жовтні 2022 року перебувала за кордоном.

У судовому засіданні 22 лютого 2023 року, за клопотанням представника відповідача, суд витребував у представника позивача - адвоката Токарєвої Олени Геннадіївни оригінали договору про надання правової допомоги від 30.09.2022р. та акт виконаних робіт від 13.10.2022р.

У судовому засіданні 14 березня 2023 року адвокат Токарєва Олена Геннадіївна повідомила, що договір про надання правової допомоги від 30 вересня 2022 року з власноручним підписом ОСОБА_3 вона отримала у січні 2023 року. На цьому оригіналі адвокат проставила свій підпис і завірила його печаткою. Також адвокат повідомила, що акт виконаних робіт датований 13 жовтня 2022 року з власноручним підписом ОСОБА_3 , був переданий їй мамою клієнтки і 13 жовтня 2022 року копія цього документу адвокатом завірялася з оригіналу.

Представник відповідача вважає, що враховуючи норми чинного законодавства, письмовий договір про надання правової допомоги між адвокатом Токарєвою Оленою Геннадіївною та Лопатюк Анею Геннадіївною з урахуванням норм чинного законодавства України станом на 30 вересня 2022 року та 13 жовтня 2022 року не був укладений.

А тому у адвоката Токарєвої Олени Геннадіївни були відсутні повноваження на надання правової допомоги та, відповідно, - законні підстави на видачу ордеру Серії АІІ № 1079413 від 13 жовтня 2022 року і підписання позову.

Крім того вказує, що ордер на надання правової допомоги не замінює договору про надання правової допомоги, який є підставою для здійснення адвокатської діяльності, а є лише документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги клієнту (рішення РАУ № 57 від 12 квітня 2019 року).

Пунктом 12.5 Положення від 12 квітня 2019 року № 41 (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що одним з реквізитів ордеру є номер посвідчення адвоката України, ким та коли він виданий. Ордер Серії АН № 1079413 від 13 жовтня 2022 року, виданий адвокатом Токарєвою Оленою Геннадіївною не містить цього реквізиту.

Засвідчення копії договору про надання правової допомоги від 30 вересня 2022 року, доданого до позовної заяви відбулося з порушенням норм ч. 5 ст. 95 ЦПК України. Відповідно до ч, 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Під засвідченням копії документа розуміють саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу. Належним чином укладений договір про надання правової допомоги станом на 13 жовтня 2022 року у адвоката був відсутній.

Отже, матеріали справи №711/5213/22 не містять належного та допустимого доказу досягнення домовленості між адвокатом Токарєвою Оленою Геннадіївною та клієнтом ОСОБА_6 - укладення станом на 13.10.2022р. письмового договору про надання правової допомоги. Відтак, адвокат станом на 13 жовтня 2022 року не мала повноважень на ведення справи та вчинення процесуальної дії - підписання позовної заяви від імені ОСОБА_3 , засвідчення копій доказів у справі №711/5213/22 та представництва інтересів клієнта у судовому процесі.

На підставі викладеного просила позовну заяву ОСОБА_3 підписану ОСОБА_1 від 13.10.2022 у справі №711/5213/22 залишити без розгляду, на підставі ст. 257 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача, вказавши, що станом на 13.10.2022 вона мала право на представництво інтересів ОСОБА_3 та звернення до суду в інтересах останньої з даним позовом. Її повноваження підтверджуються як договором про надання правової допомоги, який на її думку укладений відповідно до вимог чинного законодавства, так і нотаріально посвідченою довіреністю від 13.06.2022. Щодо обставин укладення договору про надання правової допомоги від 30.09.2022 пояснила, що нею було підготовлено договір про надання правової допомоги, який в електронній формі було направлено ОСОБА_3 , яка його отримала, роздрукувала та підписала. Копію підписаного договору ОСОБА_3 в електронному вигляді направила їй. Вона його отримала, роздрукувала, підписала та завірила печаткою. На її думку, оскільки договір було підписано обома сторонами і сторонами договору узгоджено всі умови, то він відповідає вимогам ЦК України та є дійсним. Договір з оригінальним підписом довірительки нею було отримано в січні 2023 року. Акт виконаних робіт отримано раніше - в жовні 2022 року. Однак, навіть якщо представником відповідача ставляться під сумнів її повноваження на підставі договору про надання правової допомоги, то вона все одно мала право на звернення з даним позовом до суду, як представник за довіреністю, оскільки дана справа є малозначною.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась.

15.03.2023 до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла заява ОСОБА_3 , надіслана засобами поштового зв`язку, в якій остання зазначила, що 30.09.2022 року між нею та адвокатом Токарєвою Оленою Геннадіївною було укладено договір про надання правової допомоги, який вона отримала через електрону адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Договір про надання правової допомоги від 30.09.2022 року був нею підписаний та направлений на електронну адресу адвоката ІНФОРМАЦІЯ_2 В січні 2023 року вона передала його в м. Житомир водієм автобуса «Познань-Житомир».

На початку жовтня на її електронну адресу від адвоката Токарєвої О.Г. надійшов акт виконаних робіт, який нею було роздруковано, підписано і направлено в м. Черкаси через водія автобуса; отримано її матір`ю, яка передала його адвокату Токарєвій О.Г.

Лопатюк А.Г. підтверджує те, що договір про надання правової допомоги та акт виконаних робіт дійсно підписані нею. Також підтверджує, що довіряє адвокату Токарєвій О.Г. представляти її інтереси в Придніпровському районному суді м. Черкаси по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину.

Представник відповідача Витріщак Т.І. підтримала своє клопотання та просила залишити даний позов без розгляду, оскільки на момент звернення з ним до суду у адвоката Токарєвої О.Г. не було повноважень на підписання позову, засвідчення копій документів та представництво інтересів у суді.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився.

За результатами розгляду клопотання про залишення позову без розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Позовна заява має відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Так, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовну заяву від імені ОСОБА_3 було підписано та направлено на адресу суду адвокатом Токарєвою О.Г. На підтвердження повноважень до позову було долучено копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру та договору про надання правової допомоги від 30.09.2022.

10.11.2022 ухвалою суду провадження в справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

На час відкриття провадження по даній справі у суду були відсутні підстави для повернення позову на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України (заява повертається у випадках, коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано).

В судових засіданнях представником позивача ОСОБА_3 - адвокатом Токарєвою О.Г. надано наступні пояснення щодо обставин укладення договору про надання правової допомоги від 30.09.2022: під час перебування в Україні в червні 2022 року ОСОБА_3 30.06.2022 було надано нотаріально посвідчену довіреність на її ім`я. Також нею було підготовлено договір про надання правової допомоги, який було в електронній формі направлено ОСОБА_3 , яка його отримала, роздрукувала та підписала. Копію підписаного ОСОБА_3 договору було в електронному вигляді направлено їй. Вона його отримала, роздрукувала, підписала та завірила печаткою. На її думку договір було підписано обома сторонами і сторонами узгоджено всі умови договору, тому він відповідає вимогам ЦК України та є дійсним. Договір з оригінальним підписом довірительки нею було отримано в січні 2023 року. Акт виконаних робіт було отримано раніше, в жовні 2022 року.

Щодо укладення договору про надання правової допомоги від 30.09.2022 суд зазначає наступне.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, визначених договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору, до якого застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір із врахуванням спеціальних положень законодавства про адвокатську діяльність, зокрема, його зміст не може суперечити Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі - Закон), присязі адвоката та Правилам адвокатської етики (надалі - Правила).

Відповідно до частин 1-3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», - договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.

Нормами Цивільного кодексу України визначено наступне:

Відповідно до ст. 638 ЦК України, - договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Момент укладення договору визначено ст. 640 ЦК України, в якій вказано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно ст. 641 ЦК України, - пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Відповідно до ст. 642 ЦК України, - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку (ст. 643 ЦК України).

В той же час, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу (ст. 644 ЦК України).

Тобто враховуючи норми ЦК України та надані ОСОБА_3 і адвокатом Токарєвою О.Г. пояснення щодо порядку укладення договору про надання правової допомоги від 30.09.2022 можна діти висновку, що направивши ОСОБА_3 договір про надання правової допомоги в електронному вигляді, адвокат Токарєва О.Г. зробила пропозицію щодо укладення такого договору (оферту), а ОСОБА_3 її прийняла (акцептувала), що було підтверджено направленням копії підписаного нею договору адвокату Токарєвій О.Г.

Крім того, суд враховує те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб та у подальшому вказаний строк неодноразово продовжувався та він діє на даний час.

Зважаючи на введення в Україні військового стану та виїзд позивачки ОСОБА_3 за межі України з метою збереження власного життя та здоров`я, а також життя та здоров`я своєї малолітньої дитини, враховуючи норми ЦК України та ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд приходить до висновку, що договір про надання правової допомоги від 30.09.2022, укладений між ОСОБА_6 та адвокатом Токарєвою Оленою Геннадіївною укладений з дотриманням законодавства України.

Крім того, адвокатом Токарєвою О.Г. на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів в суді ОСОБА_3 надано суду копію нотаріально посвідченої довіреності від 30.06.2022, зареєстрованої в реєстрі за №780, якою ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_1 бути представником в судах усіх інстанцій - загальної юрисдикції (місцевих судах, апеляційних судах, вищих спеціалізованих судах, Верховному Суді) та Конституційному Суді України по всіх категоріях справ з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, третій особі та потерпілому, в тому числі з правом пред`явлення позову, повної або часткової відмови від позовних вимог, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову, укладання мирової угоди, оскарження рішення (ухвали, постанови, наказу) суду, подання виконавчого документа до стягнення. Для цього представнику також надається права, зокрема, подавати та підписувати від імені довірителя будь-які заяви (в тому числі позовні) та клопотання (як письмові, так і усні), що стосуються виконання даної довіреності.

Вказана довіреність видана строком на три роки. Відомості щодо її відкликання у суду відсутні.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями ст.15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч.4 ст.62 ЦПК України).

Також, відповідно до ч. п. 2 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин.

Відповідно до ч.6 ст.19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч.4 ст.274 ЦПК України визначено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути вирішені спори що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Таким чином законодавством передбачено, що справи про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що представник за довіреністю є особою, яка може здійснювати представництво інтересів сторони у даній цивільній справі, оскільки спір стосується стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів; ціна позову, визначена позивачем, не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; та, відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України, дана справа є малозначною.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки на час його розгляду судом встановлено, що ОСОБА_1 мала право на звернення до суду з даним позовом та право на його підписання, як представник ОСОБА_3 , на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 30.06.2022.

Оскільки повноваження представника позивача ОСОБА_1 на підписання позовної заяви та звернення до суду з даним позовом від імені довірительки ОСОБА_3 підтверджено наявними в справі доказами, то у задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Витріщак Т.І. про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 200, 257, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Витріщак Т.І. про залишення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитинубез розгляду, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 16.05.2023.

Суддя: М. М. Старікова