Справа № 369/1870/18
Провадження № 2/369/42/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Магеррамової Н.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах територіальної громади с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області до Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення ради, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Заява обґрунтована тим, що в даній справі предметом спору є витребування майна, а саме земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0088. Разом з тим, на момент розгляду справи земельна ділянка за кадастровим номером :01:010:0088 відсутня як об`єкт (предмет) цивільного права, обороту в розумінні ст.ст. 177, 181 ЦК України, а отже і відсутній предмет спору. Так, вказана земельна ділянка була розділена на дві земельні ділянки за кадастровими номерами :01:010:5121 та :01:010:5222. Оскаржуване рішення сільської ради, яким фізичній особі було передано у приватну власність земельну ділянку за кадастровим номером :01:010:0088, є актом індивідуальної дії щодо конкретного майна, яке перестало бути об`єктом цивільних прав. Тобто, оскаржуване рішення сільської ради припинило свою дію за відсутності первинного об`єкта цивільних прав, що ним передавалось, а отже, не може бути предметом спору.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши заяву про закриття провадження по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

У справі «Bellet v. France», Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення прав особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина 1 статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

В даному випадку, зважаючи на вищевикладене та суть заяви представника відповідача про закриття провадження по справі, предмет і підставу позову, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання про закриття провадження по справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 255, 259-261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 - задовольнити.

Провадження у справі № 369/1870/18 за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах територіальної громади с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області до Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення ради, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК