Справа №938/147/23
Провадження № 2-др/938/5/23
18 травня 2023 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Чекан Н.М.
з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.
позивача ОСОБА_1 , яка прийняла участь в судовому засіданні в режимі відео конференції,
представника позивача адвоката Балух Р.В., який прийняв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача - адвоката Балух Р.В. про відшкодування судових витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою за представництво інтересів у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
Верховинським районним судом Івано-Франківської області розглянуто справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, а саме 02.05.2023 року ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
У судовому засіданні 02.05.2023 року представник позивача адвокат Балух Р.В. заявив про те, що стороною позивача на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом 5 днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази про понесені судові витати на професійну правничу допомогу.
08.05.2023 року до суду поступило клопотання представника позивача - адвоката Балух Р.В. про відшкодування судових витрат пов`язаних із професійною правничою допомогою за представництво інтересів у цій справі в розмірі 3 000 гривень.
Зазначену заяву з доказами направлено відповідачу ОСОБА_2 08.05.2023 року (а.с.146 зворот).
Ухвалою суду від 09.05.2023 року заяву представника позивача - адвоката Балух Р.В. про відшкодування судових витрат пов`язаних із професійною правничою допомогою за представництво інтересів у цій справі в розмірі 3 000 гривень, докази понесення яких на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України подані протягом 5 днів після ухвалення рішення, - прийнято до розгляду. Також цією ухвалою роз`яснено відповідачу ОСОБА_2 , що відповідно до ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та запропоновано відповідачу ОСОБА_2 скористатися своїм правом доведення у даній справі неспівмірності витрат на правничу допомогу, про що подати до Верховинського районного суду відповідні клопотання та докази.
Зазначену ухвалу суду відповідач отримав 09.05.2023 року (а.с.165).
Позивач та її представник взяли участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, та просили задоволити заяву про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, подав заяву «про зменшення судових витрат (відмову в їх стягненні)», в якій просив розглядати дану заяву без його участі (а.с.166-169).
Суд звертає увагу, що відповідач у вищевказаній заяві зазначає, що заява про стягнення з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу поступила після спливу 5-денного строку, встановленого в ч.8 ст.141 ЦПК України. Однак, таке твердження відповідача суперечить вимогам ЦПК. Зокрема, рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх дитини ухвалено 02.05.2023 року, в зв`язку з чим останнім днем строку подання такої заяви є 07.05.2023 року, що припадає на вихідний день, а тому відповідно до ч.3 ст.124 ЦПК України переноситься на перший робочий день, яким є 08.05.2023 року. Із клопотання про відшкодування судових витрат вбачається, що воно сформоване в системі «Електронний суд» 08.05.2023 року.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 60 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства, передбаченої п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ч.ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного суду в постанові від 19.02.2020 року в справі N 755/9215/15-ц, провадження N 14-382цс19 вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.
Також у ч.4 ст.10 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.
Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року в справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Таким чином, суд, визначаючи суму відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу, повинен перевірити реальність адвокатських витрат та їх співмірність. При цьому суд звертає увагу, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 37 ЦПК України). Вказана норма закону не стосується реальності адвокатських витрат, які суд зобов`язаний перевірити незалежно від клопотання сторони.
Також суд враховує, що від відповідача 18.05.2023 року поступила заява про зменшення судових витрат (відмову в їх стягненні), в зв`язку з чим суд наділений повноваженням перевіряти співмірність понесених позивачем ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з наданням їй правничої допомоги.
Як вбачається з ордеру про надання правової допомоги серії ВС №1190696 (а.с.146) та договору про надання правової допомоги №01-1/СЗЮ від 11.01.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Балух Р.В., останній представляє інтереси ОСОБА_1 в спорі з відповідачем ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення аліментів на неповнолітню дитину (а.с. 148 зворот 150).
Відповідно до звіту №1 про перебіг виконання послуг від 25.02.2023 рокувиконавець за договором про надання правових послуг №01-1/СЗЮ від 11.01.2023 року здійснив такі дії:
* провів правовий аналіз наданих замовником документів та інформації, надав на вимогу замовника письмові та усні консультації по суті спору, розробив правову позицію сімейного спору /усна консультація/ впродовж 5 годин по 900 гривень за годину, а всього 4500 гривень;
* підготував письмовий висновок на 22 арк., розмір шрифту 13, розмір файлу 973 Кбайт/ впродовж 10 годин по 900 гривень за годину , а всього 9000 гривень;
* підготував проекти необхідних процесуальних документів, зокрема позовної заяви і передав їх замовнику (підп.3 п.1.3 договору); результат надання послуги - позовна заява 1) про визнання права власності на частку в праві спільної сумісної власності подружжя, 2) про визнання права власності на земельну ділянку, 3) про припинення права власності на майно, 4) про виділення в натурі частки спільного майна подружжя та земельної ділянки, 5) про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, розрахунок позовних вимог (Додаток №1), розрахунок судових витрат (Додаток № 2), перелік питань для опитування відповідача як свідка (Додаток № 3), клопотання про призначення комплексної судової експертизи / Позовна заява на 14 арк., розмір шрифту 13, розмір файлу 964 Кбайт, Додаток № 1 на 1арк., Додаток № 2 на 1 арк., Додаток № 3 на 2 арк, клопотання про призначення експертизи на 2 арк./ впродовж 5 годин по 900 гривень за 1 годину, а всього 4 500 гривень.
Із звіту №2 про перебіг виконання послуг від 03.05.2023 року вбачається, що виконавець здійснив такі дії впродовж періоду з 04.04.2023 до 02.05.2023 року - участь у судових засіданнях Верховинського районного суду Івано-Франківської області через відеозв`язок; результат надання послуги судове засідання 04.04.2023 року, 02.05.2023 року впродовж 2 судоднів по 600 гривень за 1 годину, а всього 1200 гривень (а.с.151).
У клопотанні про відшкодування судових витрат представник позивача просив на підставі договору про надання правничої допомоги від 11.01.2023 №01-1/СЗЮ стягнути з відповідача на користь позивача 3000 гривень ОСОБА_1 в справі про стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дитини, а саме:
за здійснення досудового правового аналізу спірної ситуації, надання усного висновку про перспективи спору (0,5 год.) 450 гривень.
- за підготовку та подачу до суду: позовної заяви з вимогою про стягнення аліментів (1 арк. / 1 год.) 900 гривень та питань для письмового опитування відповідача 450 гривень.
- за участь у 2 засіданнях по справі про стягнення аліментів (протоколи судових засідань від 04.02.2023, 02.05.2023) - 1200 гривень.
З приводу співмірності понесених витрат на правничу допомогу суд акцентує увагу, що сума в розмірі 900 гривень за підготовку позовної заяви, сума в розмірі 450 гривень за підготовку 2-х питань для письмового опитування відповідача, щодо витрачання адвокатом 0,5 години часу вартістю 450 гривень на здійснення досудового правового аналізу спірної ситуації, надання усного висновку про перспективи спору в частині стягнення аліментів слід зазначити, що вони не є співмірними з часом, витраченим адвокатом та складністю цієї справи. Зокрема, сторона позивача звернулася до суду з позовною заявою, в якій було об`єднано 5 позовних вимог, одна з яких стосується стягнення аліментів. Обгрунтування позовної вимоги щодо стягнення аліментів становить 6 речень. Цієї позовної вимоги стосуються тільки 2 письмові документи, які долучені до позовної заяви копії рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами та свідоцтва про народження дитини. Також щодо сформульованих адвокатом 2-х питань (а.п.9-10 а.с.86-87) для письмового опитування відповідача як свідка, то доцільно зауважити, що їх підготовка та подача до суду не має суттєвого значення для розгляду справи про стягнення аліментів.
Враховуючи вищевказане суд, вважає за доцільне зменшити заявлену стороною позивача суму в розмірі 1800 гривень, як витрати на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 1200 гривень за участь адвоката в 2-х судових засіданнях суд вважає їх співмірними з часом витраченим адвокатом.
Зокрема, суд звертає увагу, що адвокат зазначає у своєму клопотанні про його участь в судових засіданнях 04.02.2023 року та 02.05.2023 року. Однак, фактично судові засідання у справі про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх сина відбулися 04.04.2023 року та 02.05.2023 року, в яких представник позивача адвокат прийняв участь, то суд розцінює зазначення дати 04.02.2023 року замість дати 04.04.2023 року, як описку.
Із протоколів судових засідань вбачається, що судове засідання 04.04.2023 року розпочалося о 09.30 годин та тривало до 10.13 годин, тобто 43 хвилини, а судове засідання 02.05.2023 року розпочалося о 09.28 годин та тривало до 10.30 годин, тобто 62 хвилини.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заявлені стороною позивача витрати на правничу допомогу по справі про стягнення аліментів слід зменшити з 3000 гривень до 2000 гривень.
Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на вимоги ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що рішенням суду 02.05.2023 року в справі №938/147/23 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволені повністю, то і заявлені витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на його користь в повному розмірі, тобто на суму 2000 гривень.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 263, 270 ЦПК України, -
Заяву представника позивача - адвоката Балух Р.В. про відшкодування судових витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою за представництво інтересів у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволити частково.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, пов`язаних із професійною правничою допомогою за представництво інтересів у справі №938/147/23.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Верховинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 25.12.1997 року, АДРЕСА_2 .

Суддя: Наталія ЧЕКАН