справа № 208/2141/22
№ провадження 2/208/264/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянув у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався не те, що 17.07.2020 року ОСОБА_4 приблизно о 08 год. 10 хв. перебуваючи за кермом автомобіля Mitsubishi ASX д/н НОМЕР_1 , який їй належить на праві власності, рухався по вул. Звенигородській у м. Кам`янське, в напрямку проспекту Василя Стуса. Раптом назустріч водію ОСОБА_4 виїхав автомобіль ВАЗ 32101 д/н НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 . В результаті розвитку механізму пригоди зазначені вище автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.02.2021 року, справа № 208/5011/20 (№ провадження 3/208/808/21) винним у даній пригоді визнано водія автомобіля ВАЗ 32101 д/н НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 32101 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 була застрахована у ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" за полісом № 141318186 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів який згідно витягу з Централізованої бази Моторного (транспортного) страхового бюро України від 22.05.2021 року, страхова сума за полісом (за даним страховим ризиком «шкода майну») 130000.00 грн., франшиза 2000.00 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.07.2021 року у цивільній справі № 208/4151/21 (провадження №2/208/1461/21) за позовом ОСОБА_1 до ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" позов задоволено: стягнуто з ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь ОСОБА_1 за полісом № 141318186 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування в розмірі 128000.00 грн., пеню за період з 09.03.2021 року по 22.05.2021 року в розмірі 3678.68 грн., 3% річних у сумі 789.04 грн. за період з 09.03.2021 року по 22.05.2021 року, та 3084.80 грн. інфляційних втрат за період з 09.03.2021 року по 22.05.2021 року, а всього 135 552.52 грн.

Крім того цим же рішенням стягнуто з ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь ОСОБА_1 4500.00 грн. витрат на складання висновку експерта № 4204/21 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 26.04.2021 року. Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.07.2021 року у цивільній справі № 208/4151/21 (провадження № 2/208/1461/21) після апеляційного перегляду постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.04.2022 року було залишено без змін, та набрало законної сили.

В зв`язку з тим, що ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" не виплачувала страхове відшкодування позивач змушений був звернутись до судового експерта Дроздова Юрія Володимировича за для складання ним висновку експерта №4204/21 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 26.04.2021 року. Згідно із зазначеним вище висновком експерта №4204/21 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 26.04.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi ASX д/н НОМЕР_1 складає 720602.93грн; вартість матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу Mitsubishi ASX д/н НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП складає 283331.26 грн.

Таким чином винуватець ДТП зобов`язаний сплатити на користь позивача 2000.00 грн. франшизи, та 153331.26 грн. (різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою), тобто 283331.26 грн. (вартість матеріального збитку) 128000.00 грн. (страхове відшкодування) 2000.00грн (франшиза за полісом страхування).

У зв`язку із викладеним позивач просить стягнути з відповідача матеріальний збиток в розмірі 155 331,26 грн., та судові витрати по справі.

Представник позивач ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав відзив, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі ні підставі того, що всупереч зазначеному у висновку експерта № 4204/21., складеному 26.04.2021 р. він не був повідомлений про проведення огляду, що позбавило можливості надавати свої заяви, клопотання, заперечення залучити свого спеціаліста у разі потреби. Крім того з заявою до експерта про проведення товарознавчої експертизи позивач звернулась 12.04.2021 р., тоді як ДТП відбулось 17.07.2020 р. з об`єктивних причин перебуваючи 9 місяців у позивача технічний стан автомобіля міг зазнати негативних змін. Експерту не поставлені питання щодо вартості транспортного засобу до ДТП та вартості залишків транспортного засобу після ДТП, відповідь на ці питання дозволила більш точно встановити точний розмір завданої шкоди.

Ухвалою суду від 25 травня 2022 р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 24 червня 2022 р. виправлено описку.

Ухвалою суду від 20 березня 2023 р. відмовлено у призначенні судової експертизи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 17.07.2020 року ОСОБА_4 приблизно о 08 год. 10 хв. перебуваючи за кермом автомобіля Mitsubishi ASX д/н НОМЕР_1 , який їй належить на праві власності, рухався по вул. Звенигородській у м. Кам`янське, в напрямку проспекту Василя Стуса. Раптом назустріч водію ОСОБА_4 виїхав автомобіль ВАЗ 32101 д/н НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 . В результаті розвитку механізму пригоди зазначені вище автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.02.2021 року, справа № 208/5011/20 (№ провадження 3/208/808/21) винним у даній пригоді визнано водія автомобіля ВАЗ 32101 д/н НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 (а.с.12-17).

Згідно реєстраційного свідоцтва НОМЕР_3 від 11.03.2016 року, на транспортний засіб автомобіля Mitsubishi ASX д/н НОМЕР_1 , 2011 року випуску автомобіль зареєстрований за власником ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку експерта № 4204/21 від 26.04.2021 р. вартість відновного ремонту КТЗ склала 720 602,93 грн., ринкова вартість КТЗ складає 283 331,26 грн. у зв`язку з тим, що вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, тому матеріальний збиток, заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля 283 331,26 грн., оскільки це КТЗ економічно недоцільне (а.с.29-63).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 32101 д/н НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ) була застрахована у ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" за полісом № 141318186 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів який згідно витягу з Централізованої бази Моторного (транспортного) страхового бюро України від 22.05.2021 року та у ОСОБА_2 водія автомобіля ВАЗ 32101 д/н НОМЕР_2 ), страхова сума за полісом (за даним страховим ризиком «шкода майну») 130000.00грн, франшиза 2000.00грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.07.2021 року у цивільній справі №208/4151/21 (провадження №2/208/1461/21) за позовом ОСОБА_1 до ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" позов задоволено: стягнуто з ТДВ СК "АЛЬФА -ГАРАНТ" на користь ОСОБА_1 за полісом № 141318186 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування в розмірі 128 000, 00 грн., пеню за період з 09.03.2021 року по 22.05.2021 року в розмірі 3678, 68 грн., 3% річних у сумі 789,04 грн., за період з 09.03.2021 року по 22.05.2021 року, та 3084,80 грн., інфляційних втрат за період з 09.03.2021 року по 22.05.2021 року, а всього 135 552,52 грн. Крім того цим же рішенням стягнуто з ТДВ СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь ОСОБА_1 4500,00 грн. витрат на складання висновку експерта № 4204/21 (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) від 26.04.2021 року (а.с.65).

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.07.2021 року у цивільній справі № 208/4151/21 (провадження № 2/208/1461/21) після апеляційного перегляду постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.04.2022 року було залишено без змін, та набрало законної сили (а.с.71).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013р. розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В роз`ясненнях наданих в абз. 1,3,7 п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. При завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187ЦК). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид).

Приписами ст. 1188 ЦК України визначений порядок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відповідно до якого шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так у п. 15.4. Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

П. 15.2. цієї ж постанови зазначено, що порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК України(аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктами 5, 6 указаної постанови Пленуму визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2808 цс15 від 20 січня 2016 року).

Під реальними збитками відповідно до ст. 22 ЦК України є витрати, яких особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У рішенні по справі "О.Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_2 пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу) ОСОБА_1 було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями ОСОБА_2 і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи.

Ураховуючи право позивача на відшкодування шкоди, а також приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено судом та доведено позивачем спричинення шкоди саме ОСОБА_2 суд дійшов висновку про стягнення з відповідача як страховика матеріальну шкоду у розмірі 153331,26 грн.

З вищевикладеного вбачається, що майнова шкода відшкодовується у розмірі, що становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди лише у випадку визнання транспортного засобу фізично знищеним.

Відповідно до ч.4ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено висновок, що «якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України(аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди».

Розглядаючи вимоги позивача про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1553, 31 грн.

Керуючись ст. ст. 530, 612, 625, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 76-81, ч. 6 ст. 82, ст. ст. 89, 141, ч. 4 ст.223, ч.2 ст.247, ст. ст. 259, 263-265, 352-356 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 (адреса: АДРЕСА_2 :

- 153 331 (сто п`ятдесят три тисячі, триста тридцять одна) грн. 26 коп. матеріального збитку;

- 1 553 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят три) грн. 31 коп., витрати по сплаті судового збору.

Всього 154 884 (сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 57 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 (адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , (адреса: АДРЕСА_1

Суддя Похваліта С. М.