Номер провадження: 22-ц/813/5121/23
Справа № 522/6755/20
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Лозко Ю.П., Карташов О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу за апеляційною скаргою представника Радченко Руслана Олександровича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Міжнародні Авіалінії України на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2022 року, ухвалене у складі судді Абухіна Р.Д., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_3 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з зазначеним позовом, по якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на його користь: суму надміру сплачених коштів за перевезення багажу в розмірі 110 (сто десять) євро; 50 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Позивач мотивує вимоги тим, що 05.02.2022 року він придбав через інтернет квитки OS 257-, OS 257-, S 257- (№ посилання бронювання - LDXDXA, рейси UIA PS 416, Uia PS 055) на ім`я Vitali Vinitski, Olena Vinitska, David Vinitski на перельоті маршрутом Мюнхен-Київ- Одеса. 5 лютого 2020 р. в аеропорту м. Мюнхена він оформив для ввезення 3 місця багажу вагою до 23 кг кожне. Крім того, було оформлено та сплачено 2 додаткових місця багажу для 2 комплектів лижного спорядження в сумі 110 євро за 2 додаткові місця багажу (2х55 євро) (по одному місцю багажу на кожний комплект лижного обладнання). В кожний із комплектів лижного спорядження входили одна пара лиж та одна пара черевик для них. Отже, Відповідач у особі свого співробітника створив ситуацію, коли він фактично не мав іншої можливості, аніж погодитися на явно безпідставну сплату додаткових 110 евро. В іншому випадку він би втратив свій багаж, а звертатися у такому випадку до інших авіа компаній коштувало б набагато більше. Прилетівши до Одеси, через своїх представників він звернувся до відповідача із заявою про повернення надміру сплачених 110 євро, додавши до неї копії документів, що підтверджують оплату 4-х додаткових місць багажу (замість необхідних 2-х місць). Водночас, листом від 26.02.2020 року Відповідач повідомив, що згідно проведеної ним перевірки він оплатив лише 3 додаткових місця багажу, а тому він згоден повернути лише 55 євро. Не погоджуючись на таке, 04.03.2020 р. він направив претензію про повернення суми переплати в розмірі, що еквівалентний 110 євро за курсом НБУ та зазначив банківські реквізити. Відповіді на претензію він не отримав, гроші відповідач не повернув. З огляду на викладене, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Також, вважає, що неправомірні дії співробітників відповідача, окрім незаконної вимоги про оплату додаткових 110 євро в аеропорту м. Мюнхена полягають й у тому, що протягом тривалого часу сума такої переплати не повертається, скарги розглядають поверхово, відповідь на письмову претензію досі не надана. Тому вважає, що завдана моральна шкода виражається у душевних стражданнях, які він зазнав і досі зазнає у зв`язку з вищевказаними протиправними діями відносно нього, а також у зміні звичайного способу життя. Незаконна поведінка відповідача призвела до погіршення стану здоров`я, пригніченого настрою, неможливості сконцентруватись на робочих та побутових справах, а також побутових справах сім`ї. Внаслідок зазначеного, має місце порушення нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, а також порушення стосунків з оточуючими людьми. Звертаючись із позовом про захист прав споживача, вважає за необхідне вимагати також відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої протиправними діями його співробітників. Завдану моральну шкоду оцінює 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень, і ця шкода підлягає відшкодуванню на підставі ст.ст. 22, 1172 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2022 позов позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про захист прав споживачів задоволено частково.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що суду першої інстанції не надані належні та допустимі докази, що позивачу були повернені кошти в розмірі 110 євро. Отже, здійснена позивачем оплата додаткових 110 євро в аеропорту м.Мюнхена протягом тривалого часу така сума переплати позивачу не повертається. При таких обставинах, необхідно стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_4 суму надміру сплачених коштів за перевезення багажу в розмірі 110 (сто десять) євро. Враховуючи, що оплата 110 євро в аеропорту м. Мюнхена не повернена позивачу, як надміру сплачених коштів за перевезення багажу, позивачу завдана моральна шкода, що виражається у душевних стражданнях, яких він зазнав і досі зазнає у зв`язку з протиправними діями, а також у зміні звичного способу життя. Зазначені обставини призвели до погіршення настрою, неможливості сконцентруватись на робочих та побутових справах, а також побутових справах сім`ї. Внаслідок зазначеного, має місце порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, а також порушення стосунків з оточуючими людьми. При таких обставинах, на підставі ст.ст. 22, 1172 Цивільного кодексу України, суд вважав можливим стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь 1000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_5 , 13 лютого 2023 року подав апеляційну скаргу поштою до Одеського апеляційного суду, відповідно до якої просив скасувати оскаржуване рішення і направити справу для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що ухвалюючи рішення в частині стягнення з МАУ грошових коштів на користь позивача в якості моральної шкоди, судом було неправильно застосовано норми матеріального права, які врегульовують питання відповідальності авіаперевізника, зокрема щодо можливості стягнення моральної шкоди у галузі міжнародних повітряних перевезень. У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлює: «Суди мають розглядати спори про відшкодування заподіяної фізичної, моральної (немайнової) шкоди тільки у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень, або у випадках, коли можливість відшкодування моральної шкоди безпосередно та чітко визначена у галузевому та/або спеціальному законодавстві яке регулює спірні правовідносини сторін». Згідно з вимогами ч.1 ст. 8 Конституції України - в України визнається і діє принцип верховенства права. Тому, під час розгляду цієї справи має застосовуватись належне спеціальне міжнародне законодавство. Правовідносини сторін в галузі міжнародних авіаперевезень пасажирів та багажу не регулюються цивільним законодавством України, та/або Законом України «Про захист прав споживачів», тому що ці правовідносини відносяться до галузі Міжнародного повітряного права та відповідно регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень, яка була прийнята 28.05.1999 року у місті Монреаль, ратифікована Законом України № 685 - VI від 17.12.2008 року і набрала чинності для України 06.05.2009 (далі - Монреальська конвенція 1999). При цьому Монреальська конвенція - 1999 обмежує відповідальність міжнародного повітряного перевізника реально доведеними матеріальними витратами (збитками), і не тільки не передбачає відшкодування моральної шкоди, але й навпаки, забороня застосовувати при вирішенні цього питання будь-які інші закони та правила, про що прямо зазначено в ст. 29: «Під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв?язку з правопорушенням або на будь - якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь - які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню. Також у відповідності до ст. 49 Монреальської конвенції - 1999: «Недійсним є будь-які положення договору перевезення й будь - які особливі домовленості, що передували завданню шкоди, за допомогою яких сторони відступали б від правил цієї Конвенції шляхом визначення закону, що підлягає застосуванню або шляхом зміни правил стосовно юрисдикції» Отже, Монреальська конвенція - 1999 та попередня тотожна їй Варшавська конвенція - 1929 є єдиними чинними спеціальними та галузевими законодавчими актами, дія яких превалює в України, тобто має вищу юридичну силу над іншими законами України та підзаконними актами, і які безпосередньо та вичерпно врегульовують питання відповідальності авіаперевізника, зокрема виключають можливість стягнення моральної шкоди у галузі міжнародних повітряних перевезень. з МАУ моральної шкоди. Таким чином, скаржник вважає, що в суду були відсутні законодавчі підстави для стягнення. Щодо порушення судом норм процесуального права, скаржник вважає, що Приморським районним судом міста Одеси було помилково прийнято дану справу до свого провадження у зв?язку з порушенням правил виключної підсудності. Зазначали, що авіакомпанія МАУ зареєстрована в Шевченківському районі м. Киева та знаходиться за адресою 01030, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 4. Це підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи А01-№ 727014 (додаток 2) та копією Виписки з ЄДРПОУ (додаток 3). У відповідності до ч. 4 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред?являються за місцезнаходженням перевізника. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Також п. 6 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», встановив, дослівно: «Якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду (розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК) виявиться, що заяву було прийнято з порушеннями правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін (пункт 2 частини першої статті 116 ЦПК). У разі виявлення під час проведення попереднього судового засідання чи під час судового розгляду справи по суті порушення правил виключної підсудності суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду (частина четверта статті 116 ЦПК)». Додатково, постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» N° 3 від 01.03.2013, встановлено, дослівно: «Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VІ). Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК). П. 40. Якщо до кількох відповідачів пред?явлено позови, пов?язані між собою, на один з яких поширюється виключна підсудність, то щодо вимог, пов?язаних між собою, діють правила статті 114 ЦПК. п. 41. Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності». У той самий час ч. 5 ст. 28 ЦПК визначає, що позови про захист прав споживачів можуть пред?являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Порівняння змісту положень диспозитивної норми ч. 5 ст. 28 та імперативної норми ч. 4 ст. 30 ЦПК дає змогу зробити висновок про те, що ця справа підлягає розгляду за місцезнаходженням перевізника. Також вищенаведені роз?яснення судів з даного питання додатково підтверджують позицію Відповідача 1: не дивлячись на те, що посилання здійснено на статті з попередніх редакцій ЦПК, однак зміст аналогічних, більш пізніх, норм ЦПК повністю відповідає змісту попередних редакцій відповідних положень. Таким чином, суд мав передати справу за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва за правилами ст.ст. 30 і 31 ЦПК тобто за місцем знаходження авіакомпанії МАУ.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін в режимі відеоконференції, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної та першої інстанції встановлено те, що 05.02.2022 року ОСОБА_6 придбав через інтернет у відповідача квитки НОМЕР_2 , OS 257-, S 257- (№ посилання бронювання - LDXDXA, рейси UIA PS 416, Uia PS 055) на ім`я Vitali Vinitski, Olena Vinitska, David Vinitski на перельоті маршрутом Мюнхен-Київ- Одеса.

Разом із квитками 5 лютого 2020 р. в аеропорту м. Мюнхена він оформив для ввезення 3 місця багажу вагою до 23 кг кожне. Крім того, було оформлено та сплачено 2 додаткових місця багажу для 2 комплектів лижного спорядження в сумі 110 євро за 2 додаткові місця багажу (2х55 євро) (по одному місцю багажу на кожний комплект лижного обладнання).

Номер EMD (електронного багатоцільового документу): EMD #979, EMD #970; EMD # 985 та EMD # 985 (ЕМБ під номерами 3 та 4 з однаковим номером, але на звороті вони відрізняються, що свідчить, що це два різні документи.

Зазначені обставини не оспорює представник відповідача.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач замовив у відповідача послуги із перевезення пасажирів та вантажу для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Позивач зазначає, що в даному випадку він оплатив 2 комплекти лижного спорядження у відповідності із правилами перевезення багажу, розміщеним відповідачем на сайті.

Проте, 05 лютого 2020 року при реєстрації на рейс PS 416 в аеропорту м. Мюнхена, позивач здійснив доплату 110 євро за два додаткових місця багажу (2*55 євро).

В м. Одесі позивач звернувся з вимогою повернути йому 110 євро, які надмірно сплачені за Номер EMD (електронного багатоцільового документу) EMD # 985 з однаковим номером, але на звороті вони відрізняються, що свідчить, що це два різні документи.

Водночас, листом від 26.02.2020 року відповідач запропонував повернути лише 55 євро.

Після чого, позивач повторно звернувся до відповідача про повернення 110 євро.

Не погоджуючись на таке, 04.03.2020 р. ОСОБА_7 направив службою кур`єрської доставки на адресу відповідача претензію про повернення суми переплати в розмірі, еквівалентному 110 євро за курсом НБУ та зазначив свої банківські реквізити.

Як зазначає відповідач, відповідь на претензію він не отримав.

Суду не надані належні та допустимі докази, що позивачу були повернені кошти в розмірі 110 євро.

Отже, здійснена позивачем оплата додаткових 110 євро в аеропорту м.Мюнхена протягом тривалого часу така сума переплати позивачу не повертається.

В порядку ч. 1. ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що с предметом договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживачів вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; ціну продукції визначено неналежним чином.

При таких обставинах, суд першої інстанції вірно прийшов висновку про необхідність стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_4 суму надміру сплачених коштів за перевезення багажу в розмірі 110 (сто десять) євро.

Відповідно з ч. 3. ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Враховуючи, що оплата 110 євро в аеропорту м. Мюнхена не повернена позивачу, як надміру сплачених коштів за перевезення багажу, позивачу завдана моральна шкода, що виражається у душевних стражданнях, яких він зазнав і досі зазнає у зв`язку з протиправними діями, а також у зміні звичного способу життя. Зазначені обставини призвели до погіршення настрою, неможливості сконцентруватись на робочих та побутових справах, а також побутових справах сім`ї. Внаслідок зазначеного, має місце порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, а також порушення стосунків з оточуючими людьми.

При таких обставинах, суд першої інстанції вірно прийшов висновку про необхідність стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь ОСОБА_4 1000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги стосуються питання відшкодування моральної шкоди та місця слухання справи хоча в вимогах апелянт просить скасувати усе рішення.

Доводи апелянта про те, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, які врегульовують питання відповідальності авіаперевізника, зокрема щодо можливості стягнення моральної шкоди у галузі міжнародних повітряних перевезень, стосуються конкуренції норм права однак судова колегія звертає увагу на ту обставину що предметом розгляду у цій справі є захист прав споживача, у звязку з чим судова колегія зазначає , що у відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно з ч. 3. ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Щодо порушення судом норм процесуального права судова колегія звертає увагу відповідача на право вибору місця слухання справи позивачем у справах щодо захисту прав споживача.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають .

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Радченко Руслана Олександровича, який діє в інтересах Приватного акціонерного товариства Авіакомпанія Міжнародні Авіалінії України залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2022 року залишити без змін. Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає , крім випадків передбачених передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 травня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді Ю.П. Лозко

О.Ю. Карташов