Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2023 Справа №607/18945/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого-судді Братасюка В.М.

- за участі секретаря с/з Мокрій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позивачка просить суд її позов задовольнити в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

На обгрунтування вимог зазначає, що означене спірне майно було придбане під час перебування сторін справи в шлюбу, а отже на майно поширюється режим спільної сумісної власності подружжя.

В судове засіданні сторона позивача направила клопотання про розгляд справи за відсутності. Позов підтримують та просять вимогу задовольнити.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав, в судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце судового розгляду.

Дослідивши докази, Судом встановлено наступні обставини.

Отже, 26.08.1999 року між сторонами справи було укладено шлюб.

За час спільного проживання останніми було набуто у власність квартиру АДРЕСА_1 , право власності на котру зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 , що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (№інформаційної довідки 276251639 від 23.09.2021 року).

Означену квартир відповідачем набуто на підставі рішення ВК ТМР від 20 травня 2010 року.

Як передбачено ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч.1). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від грудня 2007 р. № 11).

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Загалом, спірна квартира підлягає поділу між Позивачем та Відповідачем у рівних частках, виходячи із того, що належить на праві спільної сумісної власності:

Спірна нерухомість була набута подружжям ОСОБА_3 . Незважаючи на те, що титульним власником квартири є відповідач, означене нерухоме майно належить до спільної сумісної власності, оскільки було набуте сторонами по справі в період подружніх відносин.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на наведене суд вважає доведеним позивачкою поширення режиму спільної сумісної власності подружжя на спірну квартиру, відтак позивачці в разі поділу майна належить її ідеальна частка.

Вищезазначено, що відповідачем у підготовчому судовому засіданні позов визнано. А відтак, за правилами ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 355, 368, 372 ЦК України, ст..ст. 60, 61, 65, 69-72 СК України, Суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Повернути позивачці ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позву, що становить 1307, 7 гривень, згідно квитанції від 21.12.2022 року №4709-1290-4332-9631.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складання повного тексту. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач ОСОБА_1 с. Переволока Чортківського району Тернопільської області.

Відповідач ОСОБА_2 с. Переволока Чортківського району Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк