Постанова

Іменем України

09 травня 2022 року

м. Київ

справа № 324/439/20

провадження № 61-14571св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2021 року у складі судді Романько О. О. та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2021 року в складі колегії суддів: Бєлки В. Ю., Кухаря С. В., Онищенко Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Українська залізниця» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позов мотивований тим, що він працює головним механіком в структурному підрозділі «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця». Він обраний до виборного органу Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Пологівського локомотивного депо (ППО ВПЗУ ПЛД). Частиною другою, третьою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії» і частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, та за наявності згоди вищестоячого органу профспілки, до складу якого входить профспілкова організація цього підприємства, установи, організації.

24 березня 2020 року відповідно до наказу № 10/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника депо» йому оголошено догану, з якою він не згоден, оскільки 19 березня 2020 року відповідач отримав обґрунтовану відмову від ППО ВПЗУ ПЛД у наданні згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , який є заступником голови профспілки. До Територіальної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників «Придніпровської залізниці» станом на 24 березня 2020 року листи від відповідача з проханням надати згоду на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не надходили.

За таких обставин, відповідач не мав права на притягнення його до дисциплінарної відповідальності без згоди виборного органу профспілки.

Окрім того, однією з підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є протокол оперативного розбору від 27 лютого 2020 року, який підписаний лише головою комісії. Проте, відповідно до п. 4.42 Інструкції з діловодства в Державній адміністрації залізничного транспорту України, затвердженої наказом Укрзалізниці №400-Ц від 07 листопада 2012 року, протокол підписується головуючим на засіданні колегіального органу та секретарем. Більше того, в оскаржуваному наказі зазначена причина притягнення до дисциплінарної відповідальності, однак не конкретизовано, коли саме мав місце факт відсутності контролю за справний стан, безпечну й економічну експлуатацію обладнання теплових установок та мереж депо з боку ОСОБА_1 .

Таким чином, оскаржуваний наказ не відповідає вимогам законодавства.

Уточнивши позовні вимоги ОСОБА_1 просив суд скасувати наказ №10/с «Про притягнення до дисциплінарного відповідальності працівника депо» від 24 березня 2020 року та стягнути судові витрати.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2020 року позов задоволено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 13 січня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» задоволено частково. Рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2020 року скасовано. Справу направлено для розгляду до Гуляйпільського районного суду Запорізької області за встановленою підсудністю.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2021 року, позов задоволено.

Скасовано наказ № 10/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника депо» від 24 березня 2020 року, складеного виконуючим обов`язки начальника структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» Вабілевим О. Р., згідно якого головного механіка ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі статті 147 КЗпП України.

Стягнено з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ні сам оскаржений наказ, ні протокол наради під головуванням в. о. начальника Пологівського локомотивного депо від 27 лютого 2020 року не містять конкретизації, положення яких саме Правил були порушені ОСОБА_1 . Про які саме Правила йде мова стає зрозуміло лише із пояснювальної ОСОБА_1 від 28 лютого 2020 року. Оскаржений наказ № 10/с від 24 березня 2020 року не містить інформації про те, за який період проводилася перевірка (вказано лише, що перевірка проводилася у період з 21 по 23 січня 2020 року), не містить відомостей про те, коли саме було вчинено позивачем порушення його посадових обов`язків та Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, а також детально не обґрунтовано, чому цей наказ винесено більше ніж через два місяці після проведення перевірки. Наведене позбавило суд можливості перевірити належними та допустимими доказами дотримання відповідачем строків накладення дисциплінарного стягнення на позивача, а також порушує права позивача бути детально ознайомленим зі змістом висунутого йому обвинувачення у вчиненні дисциплінарного проступку. При цьому, лише у відзиві на позовну заяву представником відповідача вказується про те, що головний механік ОСОБА_1 починаючи з листопада 2009 року порушував статтю 139 КЗпП України в частині своєчасного і точного виконання розпоряджень власника або уповноваженого ним органу і статтю 21 КЗпП України в частині зобов`язання працівника виконувати роботу, визначену цією угодою (договором), з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку і відсторонився від виконання вказаних робіт, що вказує про порушення пункту 10.1 Правил трудового розпорядку щодо обов`язку працювати чесно та сумлінно, додержуватись дисципліни праці, своєчасно та точно виконувати розпорядження адміністрації. Однак, навіть якщо вказані відповідачем порушення трудової дисципліни мали місце протягом усього вказаного строку, то про це має обов`язково бути поінформований працівник, до якого застосоване дисциплінарне стягнення, у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а не у відзиві на позовну заяву.

У п.1.12 колективної угоди локомотивного депо Пологи та п.2.2.11 колективного договору ДП «Придніпровська залізниця» передбачено, що на оперативні наради, на яких розглядаються випадки браку в роботі чи порушення трудової дисципліни, необхідно запрошувати представника профспілкового органу профспілкової організації, членом якої є цей працівник. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 є заступником голови Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Пологівського локомотивного депо. Додатково такі обставини були встановлені в постанові Запорізького апеляційного суду від 30 березня 2021 року у справі № 324/1125/20 при перегляді рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 січня 2021 року. Відповідно до копії протоколу наради від 27 лютого 2020 року уповноважений представник Вільної профспілки залізничників України не був присутнім на оперативній нараді, даних про те, що взагалі вказана організація повідомлялася належним чином про проведення вказаної оперативної наради та до неї направлялися матеріали по оперативній нараді для ознайомлення відповідачем не надано. Наведене, серед іншого, було однією з підстав для того, що профспілковий комітет ППО ВПЗУ прийняв рішення не давати згоди на оголошення догани ОСОБА_1 . Отже, позивач є заступником голови профспілкової організації і був таким на час застосування до нього дисциплінарного стягнення, відповідач реалізувати своє право на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності міг лише за наявності попередньої згоди виборного профспілкового органу. Відповідних обставин про дотримання даних приписів судом не встановлено. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 10 липня 2019 року у справі № 266/4915/16-ц.

Таким чином, порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності має наслідком скасування наказу, тому не має правового значення наявність складу самого проступку, оскільки оголошення позивачу догани відбулось з порушенням вимог частини другої статті 252 КЗпП України та частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29 січня 2018 року у справі № 346/3853/16-ц.

Судом не можуть бути взяті до уваги доводи представника відповідача в судовому засіданні про те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки як вбачається з матеріалів справи позов пред`явлено саме до юридичної особи АТ «Укрзалізниця», а не до структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо». Зазначення позивачем в позовній заяві коду ЄДРПОУ відповідача - 01074393, який не належить АТ «Укрзалізниця», згідно його пояснень в судовому засіданні виникло помилково та не свідчить про те, що АТ «Укрзалізниця» не є відповідачем в цій справі. З матеріалів справи вбачається, що в суді інтереси відповідача представляє юрисконсульт 1 категорії відділу координації правової роботи підрозділів структурного підрозділу «Юридична служба» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» адвокат Уткін О. Є., який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 13 жовтня 2020 року №1175 та ордеру серії ЗП № 127440 від 04.09.2020 року (а. с. 167-168, 194), яка підписана від імені АТ «Укрзалізниця», апеляційну скаргу підписав представник відповідача від імені АТ «Укрзалізниця». Враховуючи викладене, доводи представника відповідача щодо закриття провадження в справі в частині позовних вимог до АТ «Укрзалізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» є безпідставними.

Посилання представника відповідача на те, що структурний підрозділ «Пологівське локомотивне депо» () ДП «Придніпровська залізниця» () є ліквідованим, не має значення для розгляду цієї справи, оскільки позивач працює в структурному підрозділі «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», оспорюваний наказ винесено керівництвом саме структурного підрозділу станом на 24 березня 2020 року, відповідачем в справі є АТ «Укрзалізниця», а не ДП «Придніпровська залізниця».

Посилання представника відповідача на те, що виборний профспілковий орган, членом якого є позивач, є не легалізованим, не відповідає дійсності, оскільки згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 64, 72) Первинна профспілкова організація Вільної профспілки залізничників України локомотивного депо Пологи Придніпровської залізниці є юридичною особою (), яка зареєстрована 10 липня 2013 року. Державну реєстрацію АТ «Укрзалізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року. Згідно зі статутом АТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, серед яких ДП «Придніпровська залізниця». Зазначена інформація є загальновідомою і відповідно до частини третьої 82 ЦПК України не підлягають додатковому доказуванню.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач є заступником голови профспілкової організації і був таким на час застосування до нього дисциплінарного стягнення, відповідач реалізувати своє право на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності міг лише за наявності попередньої згоди виборного профспілкового органу є правильним.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, що спростовується матеріалами справи та вбачається, що позов пред`явлено саме до юридичної особи АТ «Укрзалізниця», а не до структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо». Зазначене було також досліджено суду першої інстанції з висновками якого погоджується і колегія суддів.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим.

Аргументи учасників справи

У серпні 2021 року АТ «Українська залізниця» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати судові рішення, позовні вимоги в частині вимог до АТ «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» закрити, у задоволенні позовних вимог до АТ «Українська залізниця» відмовити.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до АТ «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця». Позивач клопотань про заміну відповідача належним відповідачем, про залучення до участі у справі співвідповідача не заявляв. «Локомотивне депо Пологи» ніколи не мало та не має статусу юридичної особи, не є відокремленим підрозділом АТ «Укрзалізниці», а є лише виробничим підрозділом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Судом не встановлено факт членства позивача ОСОБА_2 у легалізованій профспілці, з якою укладений та продовжений колективний договір. Судом не перевірені підстави, з яких сам позивач всупереч відомостям, зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб (всупереч статуту профспілки), - привласнивши повноваження заступника нелегалізованої профспілки - власноруч «своїм підписом» не надав згоду «на власне притягнення до дисциплінарної відповідальності». У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відсутні взагалі будь-які відомості про ОСОБА_1 як про заступника голови профспілки або як про посадову особу, уповноважену на підписання документів від імені юридичної особи.

Також враховуючи відсутність колективного договору, укладеного між відповідачем та ППО ВПЗУ ПЛД (код ЕДРПОУ 38629624) у складі Вільної профспілки залізничників України (код ЕДРПОУ 35159112), та з урахуванням наявності іншої діючої профспілкової організації у відповідача, будь-яке рішення про притягнення ОСОБА_1 , який є працівником регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», не потребувало погодження зі сторонньою нелегалізованою профспілкою.

Рух справи, межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі Верховного Суду вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд першої та апеляційної інстанції в оскаржених судових рішеннях порушив норми процесуального права та застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 346/3853/16-ц, від 10 липня 2019 року у справі № 266/4915/16-ц, від 21 лютого 2019 року у справі № 420/2383/16-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 676/5955/18-ц, від 19 серпня 2019 року у справі № 459/258/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 457/683/15, від 18 липня 2019 року у справі № 189/763/16-ц, від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц, від 18 червня 2018 року у справі № 804/2581/16, від 11 грудня 2019 року у справі № 266/4331/17, від 16 грудня 2020 року у справі №201/10081/19, від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц, від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17, від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу 19 липня 2004 року згідно наказу (розпорядження) № 132/ос від 19 липня 2004 року до Пологівського локомотивного депо і на час розгляду справи судом першої інстанції обіймав посаду головного механіка.

Згідно протоколу наради під головуванням в. о. начальника Пологівського локомотивного депо від 05 лютого 2020 року постановлено, зокрема, провести повторний розгляд порушень з питань організації технічного обслуговування та ремонтів теплових установок та мереж у присутності представників вільної профспілки та встановити ступінь порушень з боку головного механіка ОСОБА_1 за неякісне виконання своїх посадових обов`язків.

27 лютого 2020 року відбулася нарада під головуванням в. о. начальника Пологівського локомотивного депо, за результатами якої постановлено підготувати подання на притягнення до дисциплінарної відповідальності (догана) за неякісне виконання своїх посадових обов`язків, забезпеченню контролю за безперебійною та технічно правильною експлуатацією механічного й енергетичного устаткування, організацією розробки планів оглядів, випробувань та профілактичних ремонтів устаткування, контролю за технічним станом, своєчасністю ремонту всього устаткування, контролю за веденням технічної документації на устаткування депо головного механіка ОСОБА_1 .

28 лютого 2020 року ОСОБА_1 на ім`я в. о. начальника Пологівського локомотивного депо Вабілева О. Р. подано пояснювальну з зазначенням про розроблення та затвердження 02 січня 2020 року Графіку огляду та планово-попереджувальних ремонтів обладнання на котельні Пологівського локомотивного депо на 2020 рік та Графіку огляду та планово-попереджувальних ремонтів обладнання Пологівського локомотивного депо на 2020 рік, до яких включено теплові установки депо.

28 лютого 2020 року в. о. начальника Пологівського локомотивного депо Вабілевим О. Р. на адресу Голови вільної профспілки залізничників України Бренча С. С. за № 64 направлено лист про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани) головному механіку Пологівського локомотивного депо Придніпровської залізниці ОСОБА_1., згідно статті 147 КЗпП України.

Згідно листа за вих. № 04/20 від 17 березня 2020 року ППО ВПЗУ ПЛД, враховуючи порушення вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та КЗпПУ, профспілковий комітет прийняв рішення не давати згоди на оголошення догани заступнику голови ППО ВПЗУ ПЛД, головному механіку Пологівського локомотивного депо ОСОБА_1.

Уповноважений представник Вільної профспілки залізничників України не був присутнім на оперативній нараді, даних про те, що взагалі вказана організація повідомлялася належним чином про проведення вказаної оперативної наради та належним чином до неї направлялися матеріали по оперативній нараді для ознайомлення не пізніше, ніж за дві години до початку наради, відповідачем не надано. Згідно листа від 17 березня 2020 року №04/20 ППО ВПЗУ ПЛД майстер ОСОБА_3 є членом ППО ВПЗУ, але не займає в ППО ВПЗУ жодної керівної посади (голова або заступник голови), а також не має повноважень на представництво ППО ВПЗУ в адміністрації Пологівського локомотивного депо відповідно до вимог п.5.8 статуту Вільної профспілки залізничників України. Голова ППО ВПЗУ Бренч С. С. на момент проведення наради 27 лютого 2020 року знаходився в черговій відпустці, тому ОСОБА_1 виконував його обов`язки та не мав змоги сам представляти свої інтереси. Також зазначено, що оскільки до ППО ВПЗУ не надходило жодного офіційного повідомлення з боку адміністрації депо щодо дати та часу проведення наради під головуванням в.о. начальника Пологівського локомотивного депо та необхідності присутності на ній уповноваженого представника ППО ВПЗУ, тому згідно вимог п. 5.8 статуту для вирішення питання щодо уповноваження члена ППО ВПЗУ на представництво інтересів заступника голови ППО ВПЗУ ОСОБА_1 не скликалось засідання профкому, на якому мало б вирішитися питання щодо уповноваження іншого члена профспілкової організації на представництво в адміністрації Пологівського локомотивного депо. Наведене, серед іншого, було однією з підстав для того, що профспілковий комітет ППО ВПЗУ прийняв рішення не давати згоди на оголошення догани ОСОБА_1

24 березня 2020 року в. о. начальника структурного підрозділу «Пологівське АТ «Українська залізниця» видано наказ № 10/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника депо». На обґрунтування прийнятого рішення у наказі зазначено про порушення позивачем п. 2.1, п. 2.2, п.2.18.1, п. 2.18.3 його посадової інструкції, статті 139 КЗпП України та п. 5.7.1, п. 5.7.3, п. 5.7.4, п. 5.7.5, п. 5.9.1, 6.2.13 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж. З зазначеним наказом позивач був ознайомлений та зазначив про незгоду з ним.

Позиція Верховного Суду

Згідно з вимогами статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) й повідомляється працівникові під розписку (частини третя-четверта статті 149 КЗпП).

Порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків.

Відповідно до частини другої статті 252 КЗпП України, частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Ці норми, крім дотримання загальних норм, встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до виборних профспілкових органів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2018 року у справі № 346/3853/16-ц (провадження № 61-708 св 17), на яку є посилання в касаційній скарзі та яка врахована судами, зазначено, що «встановивши, що позивач є членом виборного органу профспілки і був таким на час застосування до нього дисциплінарного стягнення; КЗ «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з приводу надання попередньої згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності до первинної профспілкової організації «Вільна профспілка медиків Коломийщини» не звертався, суди дійшли правильного висновку, що наказ головного лікаря КЗ «Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 18 квітня 2016 року № 54 «Про дисциплінарне стягнення» є незаконним, оскільки оголошення позивачу догани відбулось з порушенням вимог частини другої статті 252 КЗпП України та частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»».

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК Українивизначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суди встановили, що ОСОБА_1 є заступником голови Первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Пологівського локомотивного депо, оголошення позивачу догани відбулось з порушенням вимог частини другої статті 252 КЗпП України та частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» за відсутності попередньої згоди виборного профспілкового органу.

За таких обставин суди зробили правильний висновок, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є незаконним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо необхідності закриття провадження у справі в частині позовних вимог до АТ «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» з таких мотивів.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору (див. постанову Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі №760/32455/19 (провадження № 61-16459сво20)).

У справі, що переглядається, в позові ОСОБА_1 відповідачем зазначено «АТ «Укрзалізниця»в особі структурного підрозділу «Пологівське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця»»; процесуальні дії у справі в судах першої та апеляційної інстанції здійснювались саме представниками АТ «Укрзалізниця», яке і подало касаційну скаргу. Суди надали належну оцінку відповідними доводам АТ «Укрзалізниця» та зробили обґрунтований висновок, що позов пред`явлено саме до юридичної особи АТ «Укрзалізниця», а не до його структурного підрозділу.

Тому доводи касаційної скарги не підтверджують неврахування судами висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у інших постановах Верховного Суду, на які є посилання в касаційній скарзі.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина перша статті 410 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінкидоказів у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить залишити без задоволення, оскаржені судові рішення залишити без змін, а тому судовий збір покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат