Справа № 569/4784/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання з матірю ОСОБА_4 на день її смерті за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , яка проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 . На день її смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка. Заповіту мати не залишила. Спадкоємцями за законом першої черги є він, син померлої, та ОСОБА_3 , дочка померлої та його сестра. На спадщину сестра не претендує. Звернувся до нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, однак нотаріус відмовив через пропуск шесимісячного строку. Спадщину прийняв, так як на день смерті постійно проживав зі спадкодавцем. В зв`язку з похилим віком та станом здоров`я мати не могла сама проживати, а тому з вересня 2020 року забрав її до себе в м.Рівне. В нього мати проживала до смерті.

Ухвалою від 11 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив окреме провадження у справі.

В судовому засіданні заявник заяву підтримали та пояснив, що матір проживала з ним в його квартирі та померла в м.Рівне, але поховали її в с.Верхівськ. Чоловік матері, його батько, помер в 2019 році.

Заінтересована особа не заперечує проти задоволення заяви. Пояснила, що мати проживала з братом ОСОБА_1 з вересня 2020 року в м.Рівне. Забрати її до себе не могла через житлові умови. В неї двоє дітей, а у брата трикімнатна квартира, тому вирішили, що мати буде жити з ним. Заяви про прийняття спадщини після смерті матері не подавала і спору щодо спадкового майна між нею та братом немає.

Свідок ОСОБА_5 показав, що проживає в с.Верхівськ Рівненського району Рівненської області по сусідству з ОСОБА_4 . У вересні-жовтні 2020 року ОСОБА_6 забрав свою матір в м.Рівне і вона проживала в нього до смерті. Поховали ОСОБА_4 у селі. З осені 2020 року матері заявника в селі не було, її будинок пустував.

Свідок ОСОБА_7 показала, що у вересні 2020 року її батько ОСОБА_1 забрав до себе в квартиру в м.Рівне бабусю ОСОБА_4 , бо помер дідусь і вона залишилася сама. До смерті бабуся проживала з батьком. Вона особисто проживала в м.Здолбунів, але приїздила часто в гості до батька та бабусі, які проживала спільно. Бабусю поховали в селі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 29 травня 1967 року Підлужанською сільською радою Костопільського району Рівненської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане відділом "Центру надання адмінінстративних послуг" Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Матері заявника належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,96 га, розташована на території с.Верхівськ Верхівської сільської ради, для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-РВ № 031727.

Відповідно до довідки Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області 26/02-14/23 від 20 лютого 2023 року, ОСОБА_4 , 1938 року народження, була зареєстрована в АДРЕСА_2 одна.

Листом № 8/01-16 від 13 лютого 2023 року приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Сохацького І.С. роз`яснив заявнику про пропуск ним строку для прийняття спадщини та право звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України заявник та заінтересована особа мають право на спадкове майно після смерті матері як спадкоємці першої черги за законом. Батько заявника та заінтересованої особи (чоловік спадкодавця) помер задовго до її смерті. Заінтересована особа ОСОБА_3 (дочка спадкодавця) не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

За положеннями ч.3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу вимог ч.1 ст.1297 ЦК України, з огляду на наявність в складі спадщини нерухомого майна, щодо якого здійснюється державна реєстрація, спадкоємець зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно з п.п.4.10 п.4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто, спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Однак, при цьому спадкоємець має довести факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини.

Нормами ч.2 ст.293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Приписами ч.2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень, викладених у п.2, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для реалізації права на звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом.

Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем (матір`ю) за адресою АДРЕСА_1 підтверджується поясненнями заявника, заінтересованої особи, показаннями свідків та дослідженими письмовимидоказами у справі.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки цей факт знайшов підтвердження в судовому засіданні, породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 258, 264-265, 273, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с.Жабинці Новоушицького району Хмельницької області, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

заявник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

заінтересована особа - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя