РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року

м. Рівне

Справа № 570/4632/22

Провадження № 22-ц/4815/629/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Ковальчук Н.М.,

Хилевича С.В.,

секретар Мороз А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Олександрійська сільська рада Рівненського району,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Рівненського районного суду Рівненської області Гнатущенко Ю.В. від 13 лютого 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської сільської ради Рівненського району про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олександрійської сільської ради Рівненського району про визнання недійсним та скасування рішення сільської ради, в якому просив суд визнати недійсним та скасувати рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району від 21 жовтня 2022 року № 1833 «Про затвердження акту комісії щодо визначення та відшкодування розміру збитків власникам землі та землекористувачам».

Ухвалою судді Рівненського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України.

Ухвала судді суду першої інстанції обґрунтована тим, що оскаржуване рішення Олександрійської сільської ради Рівненського району про затвердження акту комісії щодо визначення та відшкодування розміру збитків власникам землі не створює правових наслідків для ОСОБА_1 , а тому не може порушувати його права чи інтереси, що, у свою чергу, унеможливлює заявлення позовних вимог про скасування такого розпорядження в порядку не лише цивільного, а й іншого виду судочинства. Суддя вказав, що повноваження Олександрійської сільської ради,у даному випадку, обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку. Що стосується відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення сільської радита відшкодовуються у добровільному або в судовому порядку і, в разі судового звернення ради до суду про стягнення вказаних збитків, правильність їх обчислення перевірятиме суд, що буде розглядати таку справу.

З апеляційною скаргою на вказану ухвалу судді звернувся ОСОБА_1 . Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції свою відмовою у відкритті провадження порушив право на судовий захист його інтересів, тим самим порушив норми матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу судді Рівненського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу Олександрійська сільська рада Рівненського району Рівненської області повністю погоджуються з ухвалою судді суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги не визнає, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, її відповідність нормам процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та змісту ухвали судді суду першої інстанції, що є предметом оскарження, слідує, що рішенням № 1833 від 21 жовтня 2022 року Олександрійської сільської ради затверджено акт комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 04 жовтня 2022 року № 8 внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів на земельні ділянки у вигляді неодержаного доходу по орендній платі за період з 01 січня 2020 року по жовтень 2022 в розмірі 193 154,65 гривень.

З копії акта щодо визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 04 жовтня 2022 року № 8 вбачається, що комісія встановила розмір збитків, завданих ОСОБА_1 власнику землі, який становить за період з 01 жовтня 2020 року по жовтень 2022 року в розмірі 193 154,65 гривень.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаними рішеннями та діями ради, вирішив оскаржити їх в суді.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіряючи ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно надана правова оцінка позовних вимог з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 826/1773/18.

У частині другій статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 157 ЗК України встановлено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам установлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України своєю постановою № 284 від 19 квітня 1993 року затвердив Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Таким чином, до повноважень виконавчих органів сільських рад віднесено визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань збитків, завданих власникам землі або землекористувачам. Відшкодуванню, зокрема, підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Олександрійська сільська ради Рівненського району, вважаючи, що ОСОБА_1 завдано збитки у виді неодержаних доходів, мала право та повноваження скласти акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а також затвердити його відповідним рішенням.

Таким чином, повноваження Олександрійської сільської ради Рівненського району у цьому випадку обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку, а стосовно відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути автоматично відшкодовані на підставі рішення відповідача, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Оскаржуване рішення ради, на момент звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду, не порушує прав, свобод або інтересів позивача, що унеможливлює заявлення позовних вимог про визнання протиправним і скасування такого рішення. Обраний ОСОБА_1 спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання протиправним і скасування вказаних рішення сільської ради, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

При цьому Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 826/1773/18 звернула увагу на те, що у разі незгоди позивача (в нашому випадку ОСОБА_1 ) з рішенням виконкому (в нашому випадку з рішенням Олександрійської сільської ради Рівненського району) про затвердження акта з визначення збитків власнику землі та невиконання в добровільному порядку цього рішення, орган місцевого самоврядування має право звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, та саме в такому випадку при вирішенні такого позову буде перевірена в судовому порядку правомірність визначення цим органом збитків власнику землі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що постановляючи ухвалу, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала судді прийнята з дотриманням вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала судді суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Рівненського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 18 травня 2023 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді: Н. М. Ковальчук

С. В. Хилевич