Справа № 521/4891/21
Провадження № 2/521/189/23
УХВАЛА

10 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Філімончук М.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника відповідача по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розподіл майна колишнього подружжя шляхом стягнення компенсації вартості 1/2 частки автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розподіл майна колишнього подружжя шляхом стягнення компенсації вартості 1/2 частки автомобіля.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, 30.03.2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , було задоволено частково.

В п`ятиденний строк, а саме: 04.04.2023 року представник відповідача по справі подала до суду заяву про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, у якій просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати на оплату послуг професійної правничої допомоги, у розмірі 19000 грн.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки мотиви суду стосовно позовних вимог, підстав та предмету позову у справі наводяться у повному тексті рішення суду, а додаткове рішення стосується виключно вирішення питання судових витрат, порядок розподілу яких чітко визначений законом.

Отже, аналіз наведених вище положень чинного законодавства вказує на те, що судові витрати відповідача, в тому числі витрати на отримання професійної допомоги, покладені саме на відповідача, як на сторону та не відшкодовуються у разі задоволення позову, пред`явленого до нього.

Виходячи з наведених вище доводів та мотивів, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази на обґрунтування заяви, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним судових витрат по оплаті послуг професійної правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 137, 270 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача по справі про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 19000 грн.. відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 353 - 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук