Справа № 204/7156/23
Провадження № 2-з/204/53/23 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2023 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з заявою Виконуючого обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Виконуючого обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння. З позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення зазначеного позову. Позовну заяву просив забезпечити накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Справа та заява про забезпечення позову передана мені, судді Самсоновій В.В., 15 травня 2023 року цивільною канцелярією суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що 18.11.2019 року державним реєстратором виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою О.О. на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.08.2003 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 8/3-04 від 10.08.2003 року, за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстровано право власності на житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 28,1 кв.м. (реєстраційний номер 101), про що внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державну реєстрацію права власності проведено за заявою ОСОБА_1 від 18.11.2019 року № 37004010. Також, в матеріалах реєстраційної справи Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказаний об`єкт нерухомості наявний лист комунального підприємства «Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 15139 від 05.10.2019 року у відповідь на звернення громадянки ОСОБА_1 , відповідно до якого, станом на 31.12.2012 року в матеріалах інвентаризаційної справи містяться відомості про право власності за адресою: АДРЕСА_2 (попередня назва АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 10.08.2003 року згідно з розпорядженням від 10.08.2003 року № 8/3-04, зареєстровано в ДОР «ДМБТІ» в реєстрову книгу 484п-1105-5 15. Водночас, відповідно до інформації Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 07.11.2022 року № 8558, інформаційна довідка за вихідним № 15139 від 05.10.2019 року щодо запиту громадянки ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 не надавалась, відповідно запит від громадянки ОСОБА_1 щодо даного майна до КП «ДМБТІ» ДМР не надходив. Більш того, житловий будинок літ. А-2 по АДРЕСА_4 , в який увійшла квартира АДРЕСА_5 , зареєстрований за Красногвардійським РКГ на підставі рішення виконкому Красногвардійської райради №706 від 16.08.1960 року, про що видане реєстраційне посвідчення, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДМР та записано в реєстрову книгу № 10 за реєстровим № 9. Відповідно до інформації Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 26.09.2022 № 3/12-2076, за архівними даними приватизаційних справ департаменту, відсутня інформація щодо передачі у власність громадянам шляхом приватизації квартири АДРЕСА_1 . Розпорядженням від 06.01.2004 № 8/3-04 органом приватизації передано у приватну власність іншим особам квартиру АДРЕСА_6 . Таким чином, квартира АДРЕСА_1 , у приватну власність не передавалась та розпорядження органу приватизації відносно вказаної квартири не приймалось. Відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 6/5-5603 від 07.11.2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані або зняті з реєстрації місця проживання особи, відсутні. З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги положення Житлового кодексу України, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», набувач спірного нерухомого майна ОСОБА_1 не мала права на приватизацію спірного нерухомого майна, оскільки не була наймачем цієї квартири на підставі ордеру на зайняття квартири, що є єдиною підставою для вселення у дане приміщення, крім того, органом приватизації Дніпровської міської ради не приймалися розпорядження про приватизація спірної квартири та не видавалося свідоцтво про право власності на неї, що в свою чергу свідчить про вибуття спірного нерухомого майна з комунальної власності у поза приватизаційний спосіб. Таким чином, житлова квартира АДРЕСА_7 , незаконно зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 на підставі документів, що органом місцевого самоврядування та КІІ «ДМБТІ» ДМР не видавалися, що в свою чергу свідчить про вибуття спірного нерухомого майна з комунальної власності територіальної громади міста Дніпра поза її волею.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні рішення.

При цьому, відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Згідно із п. 4 цієї ж Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, розглянувши дану заяву і додані до неї матеріали, враховуючи обставини справи, з урахуванням наданих суду на теперішній час доказів, суд прийшов до висновку, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна від 10 травня 2023 року № 331872379 право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_1 , яка є відповідачкою у цій справі.

Відповідно до п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачена можливість забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно, забороною вчиняти певні дії. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є скасування запису про реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем. Суду доведено належними доказами, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відчуження відповідачем належного йому на теперішній час нерухомого майна, може зробити не можливим, або значно утруднить виконання рішення суду, а для цього необхідно виключити найменшу можливість утруднення виконання рішення суду. Таким чином, існує загроза можливості невиконання рішення суду за відсутності вжиття заходів забезпечення позову.

Суд прийшов до висновку, що обраний заявником захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами.

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає можливим задовольнити дану заяву і накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

З урахуванням положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» способом забезпечення накладення арешту на майно є заборона суб`єктам, уповноваженим здійснювати реєстраційні дії відносно відповідного нерухомого майна.

Оскільки заборона відчуження майна та заборона проведення реєстраційних дій щодо нього не призведе до завдання збитків особі, за якою зареєстровано право власності, немає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Так само, згідно з ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 149, 150, 152, 153, 154, 157, 247, 258-261, 352-354, 431 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Виконуючого обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити повністю.

Накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Відповідно до п. п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», судом зазначаються відомості про стягувача і боржника відповідно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_8 ;

- Дніпровська міська рада, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514, місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75.

Зустрічне забезпечення у справі не застосовано.

Копію ухвали скерувати позивачу для пред`явлення в установленому законом порядку для виконання і внесення відомостей до Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.В. Самсонова