Справа № 466/2125/23
Провадження № 2/466/1185/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 травня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Настасяк Б. І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківського районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей,-

в с т а н о в и в:

01 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, у якій просила суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її реєстрації або проживання (а. с. 1-3).

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

Позивач зазначила, що 09 вересня 2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції актовий запис І-СГ № 035984 від 09.09.2006.

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 січня 2017 року шлюб між ними розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року призначено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1750,00 грн. щомісячно на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Після розлучення, за домовленістю з відповідачем, діти постійно проживали, і на сьогоднішній день проживають з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначила, що нею створені якнайкращі умови для дітей, в них є своя окрема кімната, де вони навчаються та граються, є окремий комп`ютер, власні мобільні телефони, іграшки та навчальні матеріали.

Крім того, вона постійно відвідує з дітьми сімейну амбулаторію, проведені всі планові щеплення. Сини відвідують шкільний навчальний заклад № 30 м. Львова, відвідують гуртки. Старший син додатково навчається в IT STEP Академії уже 3 роки, де повністю вона оплачує навчання.

Виходячи з інтересів дітей, а також з того, що увесь час від народження і до тепер діти проживали з нею, вона займалася їхнім вихованням, піклуванням, навчанням і лікуванням, а відповідач не виявляв проявів самостійного виховання синів, вважає, що суд повинен врахувати обставини та визначити місце проживання дітей з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтування заперечень відповідача.

Відповідачем у справі ОСОБА_2 письмового відзиву на позовну заяву подано не було.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а. с. 22).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 06 березня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а. с. 28).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21 березня 2023 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення третьої особи. Залучено до участі у справі третьою особою Орган опіки та піклування Шевченківського районної адміністрації Львівської міської ради, що за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 11 (а. с. 34).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 . Зобов`язано орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради надати висновок щодо доцільності визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 43).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 44).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 травня 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи (а. с. 61).

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, надавши пояснення аналогічні викладеній позовній заяві, просила такі задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним оголошенням про його виклик, яке розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.

У судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківського районної адміністрації Львівської міської ради Миргород В. не з`явився, 19.05.2023 на адресу суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. При ухваленні рішення просив врахувати висновок Органу опіки та піклування від 08.05.2023 № 260001-вих.-55051 (а. с. 58).

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду.

Заслухавши пояснення позивача, встановивши фактичні обставини справи, повно та всебічно дослідивши усі докази у справі, суд приходить наступного висновку.

Даний позов виник із шлюбно - сімейних відносин з приводу визначення місця проживання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 09 лютого 2017 року розірвано (а. с. 9-10).

У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , копія якого долучена до матеріалів справи та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 7, 8).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2020 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1750,00 грн. щомісячно на кожну дитину, які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття (а. с. 11-12).

Згідно довідки № 30 від 28.02.2023, виданої ТзОВ «ЛДБК «Житлоексплуатація», позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею зареєстровані та проживають її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 14).

Згідно з Витягів з реєстру територіальної громади, копії котрих долучені до матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та діти сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15, 16, 17).

Відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України), жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Нормою ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із проявів принципу диспозитивності у цивільному судочинстві є те, що сторони вільно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами, за допомогою яких вони можуть впливати на хід процесу. Зокрема, відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У позовній заяві позивач зазначила, що після розірвання шлюбу, за домовленістю з відповідачем, діти постійно проживали, і на сьогоднішній день проживають з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про недоцільність визначення місця проживання з матір`ю ОСОБА_1 , неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 260001-вих.-55051 від 08.05.2023, котрий надійшов на адресу суду 10.05.2023, комісією з питань захисту прав дитини встановлено, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що причиною звернення до суду з позовною заявою слугувало отримання статусу багатодітної сім`ї. Відповідач ОСОБА_2 на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явився, однак в телефонній розмові повідомив, що не заперечує, щоб діти проживали разом з матір`ю.

Зі змісту пояснень ОСОБА_2 , наданих в телефонному режимі та ОСОБА_1 , наданих на засіданні комісії з питань захисту прав дитини встановлено, що між сторонами відсутній будь-який спір щодо місця проживання їхнього малолітнього сина, оскільки вони обоє, як батьки, погоджуються на проживання дитини з матір`ю.

З метою захисту прав та інтересів неповнолітнього ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 , Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування вважає за недоцільне визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю, у зв`язку із досягненням віку, з якого сам вправі визначати з ким із батьків проживати, а щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю спору між батьками (а. с. 48-52).

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до абз. 2 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Судом встановлено, що спір щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю між сторонами відсутній.

Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що на час звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, які фактично проживали і проживають разом з позивачем, між батьками дітей виник спір саме щодо визначення місця проживання останніх.

Зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання.

При цьому той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір.

Вказані обставини підлягають перевірці судом.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить висновку, що вимоги про визначення місця проживання дітей заявлені позивачем передчасно, оскільки зверненню до суду з відповідним позовом має передувати спір між батьками щодо місця проживання дітей або існувати на час вирішення справи в суді.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківського районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківського районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківського районної адміністрації Львівської міської ради, , місцезнаходження: 79019, м. Львів, вул. Липинського, 11.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 травня 2023 року.

Суддя П. Т. Едер