справа №176/945/23
провадження №2/176/484/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

з участю секретаря с/з Ханіної М.Г.,

розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 та просить ухвалити судове рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11 вересня 1997 року, посвідчений ОСОБА_3 , членом Дніпропетровської універсальної біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом» під реєстровим №3 згідно якого вона придбала у ОСОБА_2 у власність двохкімнатну квартиру загальною площею 51,9 кв.м житловою площею 27,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнати за нею право власності на двохкімнатну квартиру загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 11 вересня 1997 року вона придбала вищезазначену квартиру у відповідачки за 5500 грн. Вказана квартира зареєстрована на її імя на праві власності Жовтоводським БТІ 15.09.1997 року і записана в реєстрову книгу №18, стор. 22 за реєстровим номером 21. Наразі їй стало відомо, що вказаний договір купівлі-продажу квартири, укладений та зареєстрований Дніпропетровською універсальною товарною біржею «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом» є незаконним, так як згідно постанови Пленуму Верховного суду України №15 від 25.05.1998 року, придбані на біржових торгах житлові приміщення потребують нотаріального посвідчення. Вважає, що вона та відповідачка повністю виконали умови договору купівлі-продажу нерухомості, а право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано нею у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 227 ЦК УРСР в Бюро технічної інвентаризації в передбаченому законом порядку, вважає, що в установленому законом, який діяв на той час набула право власності на спірну квартиру і правомірно володіє нею. Однак, обставини, зазначені вище створюють позивачці перепони у здійсненні нею прав власності та розпорядження належною їй квартирою, що змусило її звернутись до суду з дійсним позовом.

Ухвалою судді від 12 травня 2023 року, відкрито провадження по вищезазначеній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст. ст. 274-279 ЦПК України без виклику сторін.

Від відповідачки, у запропонований їй ухвалою суду строк відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи остання повідомлялась належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті Судової Влади України.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідачка не подала відзив, суд розглядає справу на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1,2 ст. 4 Закону України «Про власність», що діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник на свій розсуд, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої, не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Згідно ч. 1 ст.13 Закону України «Про власність» об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки ,насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Відповідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного у м. П`ятихатки, Дніпропетровська область 11.09.1997 року, ОСОБА_4 , який діяв на підставі доручень, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Л.Л. Вдовіною, 01 серпня 1997 року, за реєстром №4565 від імені ОСОБА_5 та за реєстром №5072 від 03 вересня 1997 року від імені ОСОБА_2 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , продав, а ОСОБА_1 купила квартиру під номером АДРЕСА_2 . Квартира, що відчужується належить продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане представництвом фонда держмайна України 13.02.1996 року, згідно з розпорядженням, зареєстрованому в Жовтоводському міжміському бюро технічної інвентаризації за №22. Продаж вчинено за 5500 грн., які продавці одержали повністю від покупця до підписання цього договору. Інвентаризаційна оцінка квартири на момент продажу складає 19038 грн. Даний договір посвідчений ОСОБА_3 , членом Дніпропетровської універсальної товарної біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом». Квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована Жовтоводським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 та записана в реєстрову книгу 18 стор. 22 за реєстровим номером 21, 15 вересня 1997 року. (а.с.8)

Нотаріально договір посвідчено не було, оскільки на час його укладення ст.15 Закону України «Про товарну біржу» передбачала, що договір укладений на торговій біржі не потребує свого подальшого нотаріального посвідчення.

Отже, сторони виконали передбачені договором умови угоди. Фактично позивачка вступила у володіння і користування квартирою АДРЕСА_2 .

На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися придбаним нерухомим майном та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, оскільки договір купівлі-продажу не пройшов нотаріального посвідчення.

Статтями 391, 392 ЦК України (в редакції 2003 року) встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного, суд вважає, що сторони виконали усі умови договору купівлі-продажу житлового приміщення, які не порушують інтереси держави чи третіх осіб, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про можливість визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , укладений між сторонами дійсним та визнання за позивачкою права власності на вказану квартиру.

Питання про розподіл судових витрат понесених позивачем позивачка перед судом не порушувала.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 4,13,48 Закону України «Про власність» та у відповідності до ст. ст. 12,81,141,258,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири під номером АДРЕСА_2 , укладений 11 вересня 1997 року та посвідчений Романенко Тетяною Володимирівною, членом Дніпропетровської універсальної біржі «Біржа по торгівлі нерухомістю та транспортом» під реєстровим №3.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 право власності на двокімнатну квартиру загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 27,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА