Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/454/21
Провадження № 2-др/528/1/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
13 квітня 2023 року м. Гребінка
13 квітня 2023 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши у залі суду в м. Гребінка питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 528/454/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мадег» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,-
в с т а н о в и в:
Рішення в апеляційному порядку оскаржено Жадановим І.Г., який діє в інтересах ТОВ «Мадег».
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 20.02.2023 цивільну справу № 528/454/21 повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання про постановлення додаткового рішення у місячний строк.
У судове засідання позивач та його представник адвокат Коваль Л.М. не з`явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Представник відповідача ТОВ «Мадег» адвокат Жаданов І.Г. у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність вирішення питання стосовно розподілу між сторонами судових витрат, шляхом ухвалення додаткового рішення у справі.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн.
Таким чином, сума судового збору при подачі позову ОСОБА_1 13.05.2021 року мала становити:
6089,13 грн за позовну вимогу майнового характеру про стягнення матеріальних збитків;
Відповідно до квитанцій № 13-10251971/С від 13.05.2021 року та № 13-10252001/С від 13.05.2021 року (АТ «Полтава-банк») позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 8559 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 14 коп. (а.с. 01).
Таким чином, позивачем внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, на суму 1562,01 грн.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
16.08.2022 року від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява щодо відмови від частини позовних вимог, які стосуються стягнення з відповідача матеріальних збитків (а.с. 156-158, 159-162, 165-169, 206-208).
З ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у разі відмови позивача від позову лише до початку розгляду справи по суті.
Ухвалою від 16.08.2021 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно, суд не може вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого у розмірі 6089,13 грн за позовну вимогу майнового характеру про стягнення матеріальних збитків.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Порядок розподілу інших судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. 2 якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, або тільки має бути сплачено (Постанова Верховного Суду від 01.09.2021 по справ №178/1522/18).
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідачем протягом встановленого строку не було надано суду доказів, які б підтверджували понесені ним судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,

у х в а л и в:
Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мадег» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Я. В. Татіщева