Справа № 348/1492/22
Провадження № 22-ц/4808/1097/23
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Пнівчук О.В., Мальцевої Є.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Надвірнянського районного суду від 29 червня 2023 року під головуванням судді Міськевич О.Я. у м. Надвірна,

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_3 (прізвище змінено на ОСОБА_4 ) про стягнення матеріального збитку.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 03.05.2022 в м. Надвірна по вул. Кн.Ольги відбулася ДТП. Відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем НYUNDАІ ТUCSON, номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи виїзд, в`їхала в його автомобіль BМW Х-5, внаслідок чого автомобіль BМW Х-5, номерний знак НОМЕР_2 , отримав пошкодження.

Постановою Надвірнянського районного суду від 23.05.2022 у справі № 348/730/22, ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Автомобіль, яким керувала винуватець ДТП, застрахований в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», договір серія ЕР № 208221755, дійсний до 19.02.2023.Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, за договором складає 130 000,00 грн, розмір франшизи 2 600,00 грн.

Він звернувся до страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та надав усі потрібні документи та інформацію. Однак відмовився від підписання заяви, наданої представником страховика, оскільки згідно цієї заяви, він повинен був погодитися з розміром страхового відшкодування, який розрахований у сумі 3061,00 грн. При цьому, сума реального матеріального збитку значно перевищує суму, визначену страховиком.

Ним подано заяву про страхове відшкодування лише 03.06.2022, оскільки представник страховика винуватця ДТП ввів його в оману.

Не погоджуючись з розрахунком страхового відшкодування, він 03.06.2022 направив на адресу регіонального представництва страхової компанії заяву з вимогою надати розрахунок страхового відшкодування, та акт огляду пошкодженого автомобіля представником страховика, та заяву про перерахунок страхового відшкодування. До заяви додано копію рахунка, виданого офіційним представником БМВ в Україні ТОВ «Альянс преміум», який містить розрахунок витрат на відновлення автомобіля після ДТП.

У зв`язку з вище зазначеним, він звернувся до суб`єкта оціночної діяльності-ФОП ОСОБА_5 для надання висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ.

Огляд його автомобіля відбувався 13.06.2022 о 10-00 за адресою: АДРЕСА_1 , про що заздалегідь повідомлено ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, від 17.06.2022 (звіт про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ № 237/06-22 від 17.06.2022): вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 56 324,98 грн; величина втрати товарної вартості складає 47 243,40 грн. Загальна вартість матеріального збитку складає 104 243,40 грн.

Оскільки, вартість матеріального збитку становить 104243,40 грн., а страхова сума за договором обмежена сумою в 130 тис. грн., то вартість матеріального збитку автомобіля повинна бути сплачена страховиком ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Ним 16.07.2022 направлено на адресу регіонального представництва страховика винуватця ДТП копію звіту про оцінку вартості матеріального збитку, копію рішення суду по справі 348/730/22, квитанцію про сплату послуг за договором з ФОП ОСОБА_5 , копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, та повторну заяву на страхове відшкодування, з урахуванням висновку оцінювача.

Страховик 30.06.2022 перерахував на його рахунок кошти в сумі 4 942,87 грн та 24.08.2022 направив лист про прийняття рішення, в якому зазначено, що визначення та оцінка реального розміру збитків проводиться на підставі Звіту № 2224 від 14.06.2022, складеного ФОП ОСОБА_6 , відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 7 542,87 грн.

Однак, ФОП ОСОБА_6 не проводився огляд пошкодженого автомобіля, тому цей висновок не може бути підставою для визначення вартості матеріального збитку.

Також страховик безпідставно зазначив, що не може прийняти до уваги Висновок № 237/06-22, наданий ним, в той же час в листі не спростовується цей висновок.

Тому відповідно до діючого законодавства страховик повинен сплатити потерпілій особі в межах страхової суми витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом ТЗ, що в даному випадку становить 56 324,98 грн, а враховуючи, що страховиком вже перераховано на його користь кошти у розмірі 4 942,87 грн, то стягненню підлягають: 56324,98-4942,87=51382,11 грн (вартість відновлювального ремонту).

Величина втрати товарної вартості становить 47 918,42 грн і підлягає відшкодуванню за рахунок страховика в межах суми страхового відшкодування.

Відповідно до договору страхування розмір франшизи становить 2 600 грн, яка повинна бути сплачена винуватою стороною.

Ним 16.07.2022 направлено на адресу ОСОБА_3 лист-вимогу про сплату франшизи у розмірі 2 600 грн, однак жодної відповіді від ОСОБА_3 на його адресу не надходило.

Отже, згідно законодавства України обов`язок сплати матеріального збитку, заподіяного КТЗ, покладено на страховика - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Винна особа, ОСОБА_3 , повинна сплатити розмір франшизи 2 600 грн.

Також обставинами, які склались через ДТП та подальші дії, щодо відновлення ТЗ та стягування матеріальних збитків, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_3 , пошкодженням його майна. Він тривалий час перебуває у пригніченому стані, відчуває певний емоційний та фізичний дискомфорт, пов`язаний з необхідністю ремонту автомобіля і відшуканню грошових коштів на це, звертатися до страхової компанії за страховою виплатою, доводити страховику реальну вартість матеріального збитку, звертатися до суду з позовною заявою.

Завдану моральну шкоду він оцінює у розмірі 50 000,00 грн та оскільки моральна шкода завдана діями як ОСОБА_3 , так і представниками ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», то ця шкода підлягає відшкодуванню з відповідачів солідарно.

Посилаючись на зазначені обставини, просив стягнути: з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на його користь вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу БМВ Х-5, д.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 99 300,53 грн та 3 000 грн вартості витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку КТЗ; з ОСОБА_3 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» солідарно на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 11.01.2023 уточнено анкетні дані відповідача та у зв`язку із зміною прізвища відповідача з « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_4 » вирішено вважати відповідачем у справі ОСОБА_2 .

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 29.06.2023 провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 про стягнення франшизи в сумі 2 600 грн закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 29 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 99 300,53 грн вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «БМВ Х-5», д.н.х. НОМЕР_2 , та 3 000,00 грн вартості витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку КТО, а всього 102 300,53 грн.

У задоволенні позовної вимоги про стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 солідарно моральної шкоди у розмірі 50 000 грн відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 по 774,50 грн. з кожного сплаченого позивачем судового збору.

У апеляційній скарзі представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Вказує, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом , порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, яка визначається па підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, викопаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Спеціальним законом прямо передбачено, що страховик відшкодовує при пошкодженні транспортного засобу саме вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, а не матеріальний збиток в розумінні п.2.4 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» (затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. N 142/5/2092; з наступними змінами та доповненнями).

Згідно п.32.7 ст.32 вказаного закону страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Тому стягнення з страховика величини втрати товарної вартості в розмірі 47 918,42 грн, шляхом включення її до розміру страхового відшкодування, є безпідставним, оскільки суперечить прямим нормам спеціального закону.

Страхова компанія не відповідає за втрату товарного вигляду автомобіля. Вказані втрати можна відшкодувати за рахунок винуватця.

Однак суд першої інстанції не врахував висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, якими врегульовано спірні правовідносини.

Крім того, у разі, якщо норми нормативних актів рівної юридичної сили містять різні моделі правового регулювання, перевагу при застосуванні слід надавати тій нормі, яка регулює вужче коло суспільних відносин, тобто є спеціальною. Загальніша норма не застосовується до тих ситуацій, в яких є ознаки, що відповідають більш спеціальній нормі.

Також є безпідставними посилання позивача на ст. 1166, 1187 ЦК України, оскільки ці норми стосуються відшкодування шкоди заподіювачем шкоди, про що в них прямо зазначено, а не страховиком за договором обов`язкового страхуванні цивільно-правової відповідальності, який заподіювачем шкоди не є.

Визначення розміру збитків для розрахунку страхового відшкодування на підставі експертизи, наданої потерпілим, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено.

Для визначення шкоди (вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу), заподіяної автомобілю позивача в цій ДТП, страховиком було залучено незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_6 , яким проведено дослідження у відповідності до «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», в т.ч. у відповідності до п.5.1, а тому зауваження позивача з цього приводу є безпідставні.

Натомість наданий позивачем до суду Звіт від 17.06.22 не відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України - в ньому не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок .

Цей звіт не є належним та допустимим доказом розміру шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля позивача в цій ДТГІ, та не повинен був братися до уваги судом першої інстанції відповідно до ст.78 ЦПК України.

Різниця ж між сумами вартості відновлювального ремонту транспортного засобу позивача з урахуванням зносу у Звіті від 17.06.22 (56 324,98 грн) та у Звіті від 14.06.22 (7 542,87 грн) виникла у зв`язку з тим, що у Звіті від 17.06.22 оцінювачем були взяті до розрахунку також пошкодження автомобіля BMW Х5, д.н. НОМЕР_2 , які не були отримані в цій ДТП 03.05.2022 - це, зокрема, всі запчастини, що підлягають заміні згідно ремонтної калькуляції до цього Звіту на загальну суму 48 546 грн.

При цьому, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не зазначив з яких підстав він не взяв до уваги та відхилив висновок експерта за результатами комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного експертного дослідження від 11.10.22, керуючись лише поясненнями представника позивача. Стороною позивача не надано належних та допустимих доказів спростування вказаного висновку експерта - не надано іншого висновку експерта з тих самих питань, та не подавалося клопотання перед судом про призначення судової експертизи із тих самих питань відповідно до процесуального законодавства. А подано лише власні міркування представника позивача з цього приводу, які однак не є належними та допустимими доказами спростування висновку судового експерта.

Крім того, відповідно до п.п. 34.2, 34,3. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, а страховик повинен відшкодувати такт витрати, лише у випадку, якщо представник страховика (працівник, аварійний комісар або експерт) не з`явився у строк 10 робочих днів з дня отримання страховиком повідомлення про ДТП, на місце страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Однак огляд автомобіля позивача був проведений представником страховика 13.05.2022, тобто в межах встановленого законом строку.

За таких обставин у позивача були відсутні підстави та право самостійно обирати оцінювача для визначення розміру шкоди та на товариство не може покладатися обов`язку відшкодовувати витрати на проведення цієї експертизи.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відмовити в повному обсязі.

Учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником транспортного засобу ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (а.с. 45-46).

Постановою Надвірнянського районного суду у справі № 348/730/22 від 23.05.2022 ОСОБА_8 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

У постанові зазначено, що 03.05.2022 біля 12.00 год. в м. Надвірна по вул. Кн.Ольги, Івано-Франківської області, ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом марки НYUNDАІ ТUCSON, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час об`їзду припаркованого транспортного засобу марки ВМW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не переконалась у безпечності маневру, та здійснила зіткнення з даним транспортним засобом, внаслідок чого автомобілі отримали механічних ушкоджень, чим завдано матеріальних збитків.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На час розгляду справи в суді вказана постанова є чинною, не скасовувалася, тому є встановленим факт вини водія ОСОБА_9 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03.05.2022 о 12.00 год. в м. Надвірна по вул. Кн.Ольги, Івано-Франківської області.

Автомобіль НYUNDАІ ТUCSON, р.н. НОМЕР_1 , яким керувала винуватець ДТП ОСОБА_9 , застрахований в ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРЕНС ГРУП», договір серія ЕР № 208221755, дійсний до 19.02.2023. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, за договором складає 130 000,00 грн., розмір франшизи 2 600,00 грн. (а.с. 60).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2214079 зі строком дії з 19.10.2021 по 18.10.2022 включно, забезпечено транспортний засіб - автомобіль марки ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 . Поліс укладено між страховиком АТ «Страхова компанія «Країна» та страхувальником ОСОБА_1 . Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, за договором складає 130 000,00 грн., розмір франшизи 2 600,00 грн. (а.с. 59).

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля марки ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 , було замовлено проведення відповідних оцінювань у ФОП ОСОБА_6 . Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 2224 від 14.06.2022, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 , складає 4942,87 грн. (а.с. 106-114).

Представником відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до матеріалів справи долучено висновок експерта за результатами комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного експертного дослідження від 11.10.2022 № 000520/01 «Українські незалежні судові експерти», згідно якого експерт вбачає наявність пошкоджень на автомобілі позивача, які не відносяться до даної ДТП (а.с. 115-121).

До звіту № 2224 від 14.06.2022, наданого відповідачем ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», долучено акт огляду транспортного засобу від 13.05.2022, складений представником ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Палюга Д.І., в якому відображено опис пошкоджень транспортного засобу марки ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 , а саме: ліва частина бампера заднього зчіс; відображувач задній лівий на бампері незначий зчіс; бампер задній структурований потертості зліва; накладка чорна на задній бампер зчіс зліва; накладка на вихлопну трубу ліву зчіс. В графі «Пошкодження, не пов`язані з ДТП», зазначено: чорна та сіра частина накладки на вихлопну сліди зношення. Також в графі «Інше» зазначено: потерпілий заявляє про пошкодження заднього лівого фонаря на боковині, на якому пошкоджень не виявлено від ДТП, та висота удару не збігається із пошкодженнями на ТЗ винуватця (а.с. 114).

Акт від 14.06.2022 підписаний представником ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Палюга Д.І. Підпис власника пошкодженого автомобіля чи його довіреної особи в акті відсутній, в акті зазначено, що потерпілий ОСОБА_1 відмовився від підпису в акті огляду (а.с. 114).

ОСОБА_1 03.06.2022 звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с. 52).

ОСОБА_1 звернувся до суб`єкта оціночної діяльності-ФОП ОСОБА_5 (сертифікат оціночної діяльності №38/21 від 22.01.2021, дійсний до 22.01.2024) для надання висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику ТЗ.

До звіту № 237/06-22 від 17.06.2022, наданого позивачем, долучено протокол огляду транспортного засобу від 13.06.2022, складений ФОП ОСОБА_5 , в якому відображено опис пошкоджень транспортного засобу марки ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 , а саме: бампер задній кутовий лівий (потертість ЛФП); ліхтар задній лівий (тріснутий); накладка бампера задня центральна-структурована (пошкодження); бампер задній накладка (потертість ЛФП); накладка вихлопної задня ліва (потертість ЛФП); світловідбивач задній лівий (пошкодження). Також в протоколі дані про наявність пошкоджень, що не відносяться до досліджуваного ДТП, відсутні. (а.с. 27-28).

Огляд пошкодженого транспортного засобу ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 , проведено в присутності власника ОСОБА_1 , протокол технічного огляду від 13.06.2022 підписаний власником ОСОБА_1 , який був ознайомлений із протоколом огляду. Огляд автомобіля БМВ Х-5 відбувався 13.06.2022 о 10-00 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця 13-А.

Оцінювачем 13.06.2022 проведено оцінку його автомобіля - БМВ X-5, д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, від 17.06.2022 (звіт про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ № 237/06-22 від 17.06.2022): вартість відновлювального ремонту ТЗ складає 56 324,98 грн; величина втрати товарної вартості складає 47 243,40 грн. Загальна вартість матеріального збитку складає 104 243,40 грн.

Вартість послуг за договором щодо проведення оцінки становить 3 000 грн, і сплачена позивачем на користь ФОП ОСОБА_5 (а.с. 13-40).

ОСОБА_1 16.07.2022 направлено на адресу регіонального представництва ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (м. Івано-Франківськ, вул. Вовчинецька 26) копію звіту про оцінку вартості матеріального збитку №237/06-22 від 17.06.2022, копію паспорта, РНКОПП, копію рішення суду по справі 348/730/22, квитанцію про сплату послуг за договором з ФОП ОСОБА_5 , копію свідоцтва про реєстрацію ТЗ, та повторну заяву на страхове відшкодування, з урахуванням висновку оцінювача (а.с. 49-51).

Відповідачем ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 30.06.2022 перераховано на рахунок позивача кошти в сумі 4 942,87 грн. (а.с. 57-58), що сторонами у справі не заперечується.

Надаючи оцінку наявному в матеріалах справи звіту № 2224 від 14.06.2022 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, на предмет відповідності його вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом N 142/5/2092 МЮ України та Фонду держмайна України від 24.11.2003, суд першої інстанції правильно вказав, що цей звіт є недопустимим доказом у справі і не може бути прийнятий до уваги судом.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ регулюється Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом N 142/5/2092 МЮ України та Фонду держмайна України від 24.11.2003.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п. 1.3).

Оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно п. 5.1 розділу 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Відповідно до вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Звіт № 2224 від 14.06.2022 було складено оцінювачем ОСОБА_6 на підставі акту огляду транспортного засобу від 13.05.2022, складеного представником ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» Палюгою Д.І.

Оцінювач ОСОБА_6 особисто безпосередньо не оглядав пошкоджений транспортний засіб марки ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 . У звіті відсутні будь-які фотографічні зображення і дані, що підтверджують перелік пошкоджень автомобіля ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 .

В акті огляду транспортного засобу від 13.05.2022 зазначено, що власник пошкодженого автомобіля не погоджується з переліком зазначених у ньому пошкоджень транспортного засобу. При цьому оцінювач ОСОБА_6 і представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не зверталися до власника автомобіля ОСОБА_1 про надання автомобіля на огляд оцінювачу, тобто визначення матеріального збитку СОД ОСОБА_6 проводилося без фактичного огляду транспортного засобу, лише на підставі акту огляду, з яким не погоджується потерпіла сторона.

Окрім цього, у звіті СОД ОСОБА_6 не міститься жодної інформації щодо наявності пошкоджень, які не взяті до уваги оцінювачем, що не пов`язані з цією ДТП, а отже оцінювач у звіті взагалі не визначає, які пошкодження враховані в розрахунку матеріального збитку, а які не взяті до уваги. Також у звіті не міститься інформація, на підставі яких документів чи матеріалів справи прийняте рішення про неврахування пошкоджень ТЗ, які не враховані у звіті про розмір матеріального збитку.

Натомість у звіті про оцінку вартості матеріального збитку КТЗ № 237/06-22 від 17.06.2022 наявна ілюстративна таблиця із зображень пошкоджень транспортного засобу марки ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 , що свідчить про те, що експерт безпосередньо оглядав автомбіль, а перелік пошкоджень транспортного засобу є відмінним від переліку пошкоджень, які зазначені в акті від 13.05.2022.

Крім того, огляд автомобіля ВМW Х5 відбувався 13.06.2022 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця 13-А, про що позивачем заздалегідь повідомлено ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», шляхом надсилання повідомлення на офіційну електронну адресу, та повідомлено винуватця ДТП ОСОБА_9 шляхом надіслання телеграми.

Таким чином огляд автомобіля ВМW Х5, р.н. НОМЕР_2 , було проведено ФОП ОСОБА_5 з дотриманням вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а також визначено вартість матеріального збитку (реальні збитки) відповідно до п. 2.4 Методики.

У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу доводи апелянта, що оцінювачем ФОП ОСОБА_6 проведено дослідження у відповідності до «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів».

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 коштів у рахунок відшкодування завданого матеріального збитку, суд першої інстанції виходив з того, що у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.05.2022, встановлена вина водія НYUNDАІ ТUCSON, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 . Шкода транспортному засобу ОСОБА_1 була завдана внаслідок неправомірних дій ОСОБА_9 , цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Таким чином у цьому випадку відповідальність має нести відповідач-страховик ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Визначаючи розмір завданої позивачу шкоди, суд першої інстанції взяв до уваги звіт про оцінку вартості матеріального збитку від 17.06.2022 і виснував, що розмір завданої ОСОБА_1 шкоди становить 104 243,40 грн. Відповідачем ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 4 942,87 грн, тому зі страховика ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» необхідно стягнути страхове відшкодування згідно звіту № 237/06-22 від 17.06.2022 у розмірі 51 382,11 грн (56324,98-4942,87). При цьому, вирішуючи вказані позовні вимоги, судом першої інстанції стягнуто з страховика на користь ОСОБА_1 99 300,53 грн вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «БМВ Х-5», д.н.х. НОМЕР_2 , та 3 000,00 грн вартості витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку КТО.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про стягнення з страховика на користь ОСОБА_1 99 300,53 грн вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «БМВ Х-5», д.н.х. НОМЕР_2 помилковими, враховуючи таке.

За змістом ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 36.2. Закону № 1961-IV, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених вст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше, як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування: зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими-прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодження майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до висновків, викладених у п. 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176 цс 18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20))».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку підстави для покладення відповідальності на страхувальника відсутні».

Аналогічні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 641/10491/15-ц (провадження № 61-12709св21).

Суд першої інстанції правильно встановив розмір завданої позивачу матеріальної шкоди у результаті ДТП, взявши до уваги звіт про оцінку вартості матеріального збитку від 17.06.2022, згідно якого розмір завданої ОСОБА_1 шкоди становить 104 243,40 грн.

Однак, стягуючи із ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»на користь ОСОБА_1 99 300,53 грн вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «БМВ Х-5», д.н.х. НОМЕР_2 , суд першої інстанції не обґрунтував наявність підстав стягнення з страховика 47 243,40 грн величини втрати товарної вартості та не врахував таке.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 (провадження № 61-26508св18) зроблено правові висновки щодо відшкодування величини втрати товарної вартості транспортного засобу, які полягають у такому.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

При цьому пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Такі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 17 серпня 2022 року у справі № 761/15232/18 (провадження № 61-19661св20).

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» величину втрати товарної вартості у розмірі 47 243,40 грн.

Доводи апеляційної скарги представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в цій частині є обґрунтованими.

Оскільки питання щодо правомірності відмови у стягнення матеріального збитку з винної особи ( ОСОБА_2 ) апелянтом не порушується і позивач такої вимоги до неї не заявляв, тому колегія суддів переглядає оскаржуване рішення лише в частині стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача матеріальної шкоди.

Доводи апелянта, що визначення розміру збитків для розрахунку страхового відшкодування на підставі експертизи, наданої потерпілим Законом № 1961-IV не передбачено, а також, що наданий позивачем до суду звіт від 17.06.22 не є належним та допустимим доказом розміру шкоди, висновків суду першої інстанції щодо встановлення розміру завданої матеріальної шкоди не спростовують, оскільки розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку має підтверджуватися належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики. Наданому позивачем письмовому доказу в справі суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування висновку експерта за результатами комплексного автотехнічного та транспортно-трасологічного експертного дослідження від 11.10.22 не є підставою для скасування рішення суду в оскаржуваній частині, оскільки в ньому міститься висновок про можливість накопичувального характеру усього комплексу пошкоджень автомобіля позивача як при зіткненні з автомобілем відповідачки, так і під час іншої ДТП.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що на товариство не може покладатися обов`язку відшкодовувати витрати на проведення оцінки на замовлення позивача, оскільки такі фактично ним понесені і суд обґрунтовано стягнув ці витрати з страховика.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд дійшов переконання, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 99 300,53 грн вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «БМВ Х-5», д.н.х. НОМЕР_2 , постановлене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому воно не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволенні таких позовних вимог. На користь ОСОБА_1 слід стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 51 382,11 грн матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «БМВ Х-5», д.н.х. НОМЕР_2 .

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що позивач не заявляв позовних вимог до винуватця ДТП про стягнення з неї завданої матеріальної шкоди, окрім як франшизи.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо скасування рішення суду в іншій частині і підстав для його скасування в іншій частині апеляційним судом не встановлено. Тому віншій частині позовних вимог рішення суду слід залишити без змін.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 1 зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 вказаної статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, а також те, що суд першої інстанції не звернув увагу на закриття провадження у справі щодо вимог до ОСОБА_2 у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині, оскаржуване рішення в частині розподілу між сторонами судових витрат слід скасувати і провести їх розподіл пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На користь позивача підлягає стягненню з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 544 грн витрат понесених ним по сплаті судового збору за подання позову. В решті такі судові витрати не повертаються. Також з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає стягненню сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 1 088 грн пропорційно до задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином остаточно з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» необхідно стягнути 544 грн як різницю витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги та за подання позову.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду від 29 червня 2023 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 99 300,53 грн матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «БМВ Х-5», д.н.х. НОМЕР_2 , і щодо розподілу судових витрат скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (код , місцезнаходження: вул. Глибочицька 44, м. Київ, 04050) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) 51 382,11 (п`ятдесят одна тисяча триста вісімдесят дві грн. 11 коп.) грн матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу марки «БМВ Х-5», д.н.х. НОМЕР_2 ,

Стягнути з ОСОБА_1 на користь «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 544,00 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення 3 000,00 грн вартості витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку КТО та в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 солідарно моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2023 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

Є.Є. Мальцева