Справа № 562/62/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"18" травня 2023 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Бєлявська А.С.,

учасники справи: представник позивача Гончарук Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна агровиробнича компанія», про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві позивач просить припинити відповідачу ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки з кадастровим номером :01:004:0063 площею 2,4392 га і з кадастровим номером :01:004:0064 площею 2,5043 га з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», розташовані на території колишньої Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0148 площею 025 га з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства», розташовану на території с.Залісся Здолбунівського району Рівненської області, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що в листопаді 2019 року ОСОБА_1 , будучи громадянином іноземної держави, набув у порядку спадкування право власності на вказані земельні ділянки, які знаходилися в оренді ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Перебування у приватній власності відповідача зазначених земельних ділянок суперечить Конституції України та Земельному кодексу України, оскільки землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Ураховуючи те, що ОСОБА_1 цієї вимоги не виконав, а тому такі земельні ділянки підлягають конфіскації у власність держави за рішенням суду.

Щодо повноважень звернення Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до суду з даним позовом зазначає, що відповідно до положень ст.145 ЗК України, Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель, Положення про Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, позивач здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, тому наділене правом на подання такого роду позовів.

Відзив на позов відповідач не подавав.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить позов задоволити, судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, у тому числі шляхом розміщення 27 квітня 2023 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило.

При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення в справі на підставі наявних доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Установлено, що 12 листопада 2019 року приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області Чайковською А.О. видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на такі земельні ділянки, а саме:

- з кадастровим номером :01:004:0063 площею 2,4392 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстровану 12 листопада 2019 року за номером 34105972 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 226 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 49636054 від 12 листопада 2019 року);

- з кадастровим номером :01:004:0064 площею 2,5043 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстровану 12 листопада 2019 року за номером 34105322 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 26 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 496365500 від 12 листопада 2019 року);

- з кадастровим номером :03:001:0148 площею 025 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території с.Залісся Здолбунівського району Рівненської області та зареєстровану 12 листопада 2019 року за номером 34104800 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під реєстраційним номером 226 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 49634958 від 12 листопада 2019 року).

Указані відомості про реєстрацію права власності за відповідачем підтверджуються інформаційними довідками з Державного реєстру реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21 грудня 2022 року та від 03 січня 2023 року та матеріалами спадкової справи №12/2019 на майно померлої ОСОБА_2 .

Іноземне громадянство ОСОБА_1 підтверджується його паспортом російської федерації, виданим 11 березня 2014 року відділом УФМС росії в Республіці Комі м.Ухта, копію якого надано Головним управлінням ДПС у Рівненській області.

Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Згідно норм ст.19 ЗК України землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.

Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Відповідно до ч.5 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Частиною 4 ст.81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Право власності на земельні ділянки відповідач набув 12 листопада 2019 року в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , однак у подальшому й по даний час земельні ділянки ним самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено передбачений річний строк на їх відчуження.

Згідно пункту "е" ч. 1 ст.140 ЗК України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч.1 ст.143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Пунктом 10 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно ч.4 ст.145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.

Таким чином, ураховуючи те, що відповідач, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства їх не відчужив, що є підставою для конфіскації цих ділянок у власність держави.

З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При постановлені рішення відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 8052 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області задоволити.

Припинити громадянину російської федерації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0063, площею 2,4392 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території колишньої Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 226, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 листопада 2019 року за номером 34105972 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 49636054 від 12 листопада 2019 року), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Припинити громадянину російської федерації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0064, площею 2,5043 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території колишньої Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 листопада 2019 року за номером 34105322 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 496365500 від 12 листопада 2019 року), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Припинити громадянину російської федерації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0148, площею 025 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території с.Залісся Здолбунівського району Рівненської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 226, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 листопада 2019 року за номером 34104800 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 49634958 від 12 листопада 2019 року), шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований АДРЕСА_1 фодерації) на користь Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (33013, м.Рівне, вул.Симона Петлюри, 37, ) 8052 (вісім тисяч п`ятдесят дві) грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 24 травня 2023 року

Суддя: