провадження № 22-ц/824/5814/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Жванко О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Шевченківського районного суд міста Києва від 16 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням автомобілем,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням автомобілем.

15 грудня 2022 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сича Олександра Юрійовича про закриття провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - у зв`язку із відмовою позивача від підтримання позовних вимог та стягнення з відповідача понесених судових витрат.

Заява мотивована тим, що у жовтні 2022 року відповідач повідомив, що ним добровільно виконано позовні вимоги та скасовано обтяження на авто. Перевіривши інформацію подану відповідачем в реєстрі обтяжень рухомого майна, позивач встановив, що відповідач дійсно добровільно виконав позовні вимоги.

Ухвалою Шевченківського районного суд міста Києва від 16 грудня 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сича Олександра Юрійовича про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням автомобілем - задоволено.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням автомобілем, - закрито.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 984,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу в частині стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 984 грн. 80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. й постановити в цій частині нове судове рішення про відмову в стягненні з ТОВ «Вердикт Капітал» витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 984 грн. 80 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що в даному випадку був відсутній предмет спору, так як ТОВ «Вердикт Капітал» в добровільному порядку було припинено обтяження на рухоме майно (автомобіль), а тому в даному випадку був відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем, в зв`язку з чим провадження у справі підлягало закриттю щодо вимог до ТОВ «Вердикт Капітал» за заявою відповідача, яка була направлена до суду першої інстанції раніше, ніж та, що подана позивачем. При цьому вказує, що судові витрати стягненню не підлягали. Окрім того, наголошує на необхідності врахування критерію реальності судових витрат, а також критерію розумності їх розміру.

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що при наявності клопотання відповідача та встановленні обставин щодо відсутності предмету спору суд першої інстанції необґрунтовано застосував іншу норму процесуального закону, зокрема, замість п. 2 ч. 1 ст. 255 застосував п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження, надано строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Однак відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

У судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Апелянтом подано заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, зважаючи на таке.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не підтримує позовні вимоги саме унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Стягуючи з відповідача на користь позивача судовий збір 1 984 грн. 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 31.01.2022 року укладеного між адвокатом Сич О.Ю. та ОСОБА_1, копію акту від 10.11.2022 року приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 31.01.2022 на загальну суму 30 000,00 грн., копію додаткової угоди №1 від 09.12.2022 до договору про надання правової допомоги від 31.01.2022.

Апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними, а тому безпідставними виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України та стягуючи витрати на правничу допомогу, залишив поза увагою та не надав жодної оцінки поданому відповідачем клопотанню про закриття провадження у справі з інших підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 03 листопада 2022 року, тобто до подання позивачем 15 грудня 2022 року заяви про закриття провадження, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» подало до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (а.с.55-55-а).

У вказаній заяві відповідач повідомляв суд першої інстанції про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» припинено обтяження на рухоме майно (автомобіль), а тому в даному випадку відсутній предмет спору між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Проте будь-яких ухвал, пов`язаних з вирішенням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про закриття провадження у справі судом першої інстанції постановлено не було.

Отже, з огляду на наявність в матеріалах справи раніше поданого та невирішеного судом клопотання відповідача про закриття провадження, колегія суддів дійшла висновку про передчасність ухвалення судом першої інстанції судового рішення про задоволення заяви позивача про закриття провадження у справі та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ч. 2 ст. 367 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, зважаючи, що оскаржена ухвала суду прийнята без додержання норм процесуального права, апеляційний суд вбачає підстави для виходу за межі доводів апеляційної скарги та скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року в повному обсязі з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом першої інстанції не було вирішено клопотання відповідача про закриття провадження у справі, заявлене з підстав, які відрізняються від вказаних позивачем підстав у заяві про закриття провадження у справі.

Враховуючи, що клопотання відповідача про закриття провадження у справі не було предметом розгляду судом першої інстанції і мотиви суду щодо цього питання в судовому рішенні відсутні, апеляційний суд позбавлений можливості проводити перегляд справи в цій частині.

При цьому, ураховуючи, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року підлягає скасуванню повністю через неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд не надає оцінку доводам апелянта в частині висновків суду першої інстанції про стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідно до положень статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Шевченківського районного суд міста Києва від 16 грудня 2022 року - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суд міста Києва від 16 грудня 2022 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова