Номер провадження: 22-ц/813/2042/23
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді: Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

ОСОБА_1 09.12.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, просив переглянути рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2019 року.

Заява мотивована тим, що заявнику стало відомо про опублікування зразкової постанови Верховним Судом, висновки викладені у постанові спростовують рішення суду. Вказує, що відступлення права вимоги за договором факторингу третій особі не допускається. Відступлення допускається шляхом укладення договору факторингу, а не договору про відступлення права вимоги з фізичною особою. Тому, ОСОБА_1 вказує, що фактично сторони спірних договорів уклали ряд угод, завдяки яким здійснили перехід права на вимогу іпотечного майна від банку до фізичної особи, при цьому, задіяли спосіб переходу формально начебто правильним, проте за змістом такий, що лише приховав дійсні наміри сторін.

Ухвалою суду від 27.01.2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було визнано не поданою та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в результаті розгляду якої постановою Одеського апеляційного суду від 19.07.2021 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.01.2021 року було скасовано, справу направлено для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим залишено без задоволення.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду 01.11.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року та задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі.

При цьому посилаючись на те, що судом першої інстанції були порушені права, передбачені ст.ст. 27,31 ЦПК України, що призвело до порушення ст.10 ЦПК України щодо змагальності сторін та неповного встановлення судом обставин, що мають істотне значення для справи.

Суд навмисне і свідомо порушив вимоги, зазначені в рішенні Апеляційного суду Одеської області, яким зобов`язано не обмежувати права кредитоотримувача (справа №523/13053/16ц) у своїх правах, таким чином виказав відверту неповагу до Апеляційного суду Одеської області.

У першому судовому засіданні відповідач-2 надав суду свої заперечення, але відмовився їх надавати у законний спосіб, надалі суд першої інстанції прийняв їх до розгляду та до прийняття рішення.

Апелянт вважає, що підставою для перегляду судового рішення є факти та обставини, викладені, встановлені та не оскаржені у відповідній постанові Верховного суду (справа №1527/2-451/11), яким скасовується постанова апеляційного суду та першої інстанції, відповідно.

Додатково апелянтом були зазначені наступні факти та обставини, що існували на час подання позову та судового розгляду, але які не були відомі, а саме:

-передача обов`язків ОСОБА_1 , як поручителя, відбулась без його письмової згоди;

- передача обов`язків ОСОБА_1 , як поручителя, відбулась по протизаконній схемі факторингу багаторазово до невстановленої особи;

-передача біометричних даних ОСОБА_1 відбулась без його письмової згоди;

-передача даних ОСОБА_1 , що містять банківську таємницю відбулася без його письмової згоди.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права полягає в тому, що суд замість п.3 ч.2 ст. 423 ЦПК України, яку необхідно було застосувати, помилково застосував п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.11.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі.

Розгляд справи призначено на 02.06.2022 року о 10:45 год.

20 грудня 2021 року від АТ «Укрсиббанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

При цьому посилаючись на те, що необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Судом враховано, що рішення за позовом ОСОБА_1 ухвалено 29.01.2019 року, а Постанова ВП ВС, на яку позивач посилався в заяві, як на підставу перегляду рішення за нововиявленими обставинами, ухвалена 20.11.2020 року, майже через два роки, тобто нововиявлені обставини не існували на час розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Вказане рішення не стосується жодної із сторін даного провадження, ним не вирішено питання про права та обов`язки жодної із сторін, не встановлено жодної обставини, яка б мала відношення до даного провадження.

Предметом даної справи є припинення договору поруки, предметом позовних вимог у справі №638/22396/14-ц, на яку посилається ОСОБА_1 , є визнання договору про відступлення прав недійсним.

Тобто, жодної вимоги щодо визнання будь-якого правочину взагалі та договору факторингу (або іншого договору відступлення прав вимоги) зокрема позивач не заявляв.

Жодних підстав для визнання договору поруки припиненим, які заявлено у вказаній справі, позивач не заявляв.

Тому обставини, встановлені у рішенні від 10.11.2020 року не входять до предмету доказування у даній справі.

Правовідносини, що виникли між сторонами даного судового процесу є абсолютно відмінними від тих, що склалися між сторонами у справі №638/22396/14-ц за предметом, підставами, фактичними обставинами.

Посилання ОСОБА_1 на порушення судом першої інстанції норм процесуального права є безпідставними, що вбачається з матеріалів справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник ПАТ «Укрсиббанк» у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомляли, причини неявки суду не повідомили.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси 29 січня 2019 року ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, яким відмовлено у задоволенні позову (т.1 а.с.172-175).

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в результаті розгляду якою постановою Одеського апеляційного суду від 17.07.2019 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2019 року без змін (т.1 а.с.224-229).

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного суду від 27 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.01.2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17.07.2019 року залишено без змін (т.2 а.с.48-52).

Згідно з частинами першою, другою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з частиною четвертою та п`ятою статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (справа «Пономарьов проти України», рішення від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (справа «Праведная проти Росії», рішення від 18 листопада 2004 року).

Велика Палата Верховного суду прийняла постанову у справі №638/22396/14-ц 10 листопада 2020 року, в той час як рішення у даній справі прийнято 29 січня 2019 року, тобто раніше на 10 місяців раніше.

Предметом розгляду справи №638/22396/14-ц стало визнання недійсним договору про відступлення прав, в той час як предметом спору в даній справі було визнання договору поруки припиненим.

Підставами позову ОСОБА_1 для визнання договору поруки припиненим стало збільшення процентної ставки за кредитним договором. Обставини щодо передачі прав вимоги від одного кредитора до іншого не були предметом розгляду.

Будь-які висновки Верховного суду у справі №638/22396/14-ц не входять до предмета доказування у даній справі.

Також варто відзначити, що справа на яку посилається заявник та дана справа відрізняється і складом учасників, тобто справа №638/22396/14-ц не перетинається з даною справою ні обставинами справи, ні складом учасників, ні предметом доказування.

Отже, питання, які порушує ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення не надавало суду першої інстанції підстав для скасування рішення за нововиявленими обставинами з урахуванням вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не доведення допущення істотних порушень норм матеріального або процесуального права.

Порушень судом норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції не встановив. При цьому не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України не виявлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи судом першої інстанції під час ухвалення рішення, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2023 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе