№ провадження 2/646/1138/2023
Справа № 646/1574/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - Демченко І.М. за участю секретаря Соболь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові заяву представника відповідача Обслуговуючого кооперативу ?Житлово-будівельний кооператив ?Британський дім? - адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про стягнення витрат на правову допомогу у справі №646/1614/21

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2023 року представник відповідача Обслуговуючого кооперативу ?Житлово-будівельний кооператив ?Британський дім? - адвокат Шафоростов В.О. через систему ?Електронний суд? протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду звернувся до суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України з заявою про стягнення з ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу у розмірі 18 000 грн.

Заява обґрунтована тим, що у провадженні Червонозаводського районного суду м.Харкова з 11.03.2021 по 14.04.2023 перебувала цивільна справа № 646/1614/21 за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу ?Житлово-будівельний кооператив ?Британський дім? про захист прав споживачів та стягнення моральної шкоди за неналежне виконання договірних зобов`язань. Ухвалою суду від 14.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишено без розгляду.

Представник відповідача, посилаючись на ч. 5 ст. 142 ЦПК України, просив стягнути з позивача понесені Обслуговуючим кооперативом ?Житлово-будівельний кооператив ?Британський дім? витрати на правову допомогу у розмірі 18 000 грн., оскільки після відкриття провадження у справі 17.03.2023 у відповідача виник обов`язок подати відзив та вчинити інші активні дії щодо захисту своїх інтересів, у зв`язку з безпідставністю позову та уникнення негативної впливу позову ОСОБА_1 на репутацію ЖБК, що зумовило необхідність укладення договору про надання правової допомоги, за яким за весь перебування в провадженні суду понесені витрати у вищевказаному розмірі.

Представник Обслуговуючого кооперативу ?Житлово-будівельний кооператив ?Британський дім? - адвокат Шафоростов В.О. надав клопотання про розгляд заяви про стягнення витрат на правову допомогу у його відсутність.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст.ст.128,130 ЦПК України. Направлені за місцем реєстрації ОСОБА_1 судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 4 частини 1 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин 5, 6 статті 137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені строки дотримані з урахуванням того, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, ухвалено 14.04.2023 у відсутність учасників справи та оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 18.04.2023.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина 1 статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і положеннями частини 1 статті 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Представником відповідача надано на підтвердження понесених Обслуговуючим кооперативом ?Житлово-будівельний кооператив ?Британський дім? витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги №646/1614/21 від 26.04.2021, акти виконаних робіт від 31.05.2021. 31.08.2021.01.11.2021,19.04.2023, згідно якого адвокат Шафоростов В.О. надав правову допомогу у повному обсязі, внаслідок чого вартість виконаних робіт становить 4500 грн., 2000 грн., 2500 грн., 9000 грн. , копії платіжних доручень від 17.08.2021, 08.10.2021,02.02.2022 на підтвердження оплати вартості виконаних робіт та детальний опис наданих послуг.

За положеннями частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Разом з тим, Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Враховуючи, що позов залишено без розгляду у зв`язку з невиконанням ухвали суду про залишення позову без руху, постановленої після відкриття провадження у справі та фактичним наданням до суду сторонами відзиву, відповіді на відзив та інше, що свідчить про зловживання ОСОБА_1 своїми правами та підтверджує необґрунтованість його дій.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_1 не надано належних та достатніх доказів того, що заявлені та понесені відповідачем витрати на правову допомогу є неспівмірним із складністю справи, позов залишено без розгляду внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 своїх процесуальних прав та обов`язків, суд дійшов висновку, що заява про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 142, 258-261, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача Обслуговуючого кооперативу ?Житлово-будівельний кооператив ?Британський дім? - адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про стягнення витрат на правову допомогу у справі №646/1614/21 представника відповідача Обслуговуючого кооперативу ?Житлово-будівельний кооператив ?Британський дім? - адвоката Шафоростова Валентина Олександровича про стягнення витрат на правову допомогу у справі №646/1614/21 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Обслуговуючого кооперативу ?Житлово-будівельний кооператив ?Британський дім?, , юридична адреса: місто Харків, вулиця Біологічна, 6, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Червонозаводського районного суду

Харківської області І.М.Демченко