У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер справи 752/17343/22
Номер провадження 22-ц/824/8045/2023
Головуючий у суді першої інстанції В. С. Хоменко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
12 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д., розглянув клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, звільнення від сплати судового збору та перевірив виконання вимог статті 356 ЦПК України щодо апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів

у с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року у Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві подало апеляційну скаргу з пропуском строку, передбаченого статтею 354 ЦПК України, який просить поновити посилаючись на пропуск такого строку з поважних причин, оскільки копію повного рішення суду було вручено позивачу лише 21.03.2023, на підтвердження чого надано докази.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.02.2023 судом розглянуто справу без повідомлення (виклику) учасників справи. Повне судове рішення доставлено на електронну адресу позивача 20.03.2023, що підтверджується довідкою (а.с. 53). Доказів вручення позивачу копії рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року до 20.03.2023 матеріали справи не містять. Апеляційну скаргу до суду позивачем подано 24.03.2023.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що причини пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначені в заяві про поновлення такого строку, є поважними, оскільки матеріали справи не містять доказів вручення апелянту повного судового рішення до 20.03.2023.

Зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження рішення суду пропущено з поважних причин, апеляційний суд вважає за можливе його поновити та задовольняє клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 14 лютого 2023 року.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається, особою, яка подала апеляційну скаргу не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду. Разом з апеляційною скаргою Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, мотивоване тим, що відповідно до положень ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду України на цілі, не передбачені цим Законом, а тому у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відсутні кошти, призначені на сплату судового збору.

Суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року в справі №940/2276/18 зроблено висновок, що умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Таким чином положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку з цим обставини, викладенні апелянтом в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати останнього.

Проте доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору апеляційному суду не надано.

Натомість із матеріалів справи вбачається, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сплатило судовий збір за подання позовної заяви. Предметом позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

З огляду на вищенаведені положення законодавства, а також відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували неможливість скаржника сплатити судовий збір, ураховуючи що Законом України «Про судовий збір» Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві позбавлено пільг щодо несплати судового збору, а статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року.

Оскільки Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору, тому особі, яка подала апеляційну скаргу необхідно сплатити судовий збір у визначеному законом порядку та розмірі.

Так, згідно підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при подачі апеляційної скарги на рішення суду справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із матеріалів справи вбачається , що за подачу вказаного позову судовий збір підлягав сплаті у розмір 2 481,00 грн.

Таким чином, за подачу апеляційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті у розмірі 3 721,50 (2 481 х 150%).

З урахування зазначеного, Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві необхідно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 3 721,50 грн за наступними реквізитами: Отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0026010, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Особі, яка подала апеляційну скаргу слід надати Київському апеляційному суду документ про сплату судового збору у вказаному розмірі та на зазначені реквізити.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, а саме суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки останньої. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а особі, яка подала апеляційну скаргу надається строк для усунення зазначених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали апеляційного суду.

Керуючись статтями 354, 356, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Задовольнити клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року.

Поновити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року.

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 14 лютого 2023 року залишити без руху, надавши особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду.

Роз`яснити, якщо у встановлений строк недоліки апеляційної скарги не буде усунуто, вона буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя