Справа № 204/6162/23
Провадження № 4-с/204/24/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Воронько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач ОСОБА_2 , в якій він просив: визнати неправомірною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо не зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 ; зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_1 в рамках ВП № 49470164 з одночасним письмовим повідомленням всі установи банку про таке скасування в порядку передбаченому нормами діючого законодавства. В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014 року у справі № 204/8259/13-ц задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором поруки. Стягнуто з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 5805808 від 20 листопада 2007 року та Договором поруки № 5875781 від 20 листопада 2007 року в загальному розмірі 154 033,07 доларів США та 63 064,90 грн., яка складається з наступного: заборгованості за основною сумою кредиту 116 889,34 доларів США, заборгованості за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом 24 946,39 доларів США, пені за порушення строків виконання зобов`язань за кредитним договором 10 948,54 доларів США, суми штрафів за порушення відповідачем обов`язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6 Кредитного договору 1 248,80 доларів США, суми штрафів за порушення відповідачем обов`язків щодо поновлення дії договорів страхування 63 064,90 грн. 24 червня 2014 року за вказаним рішенням суду видано виконавчі листи. 24 квітня 2018 року ОСОБА_2 набула права вимоги за Кредитним договором № 5805808 від 20 листопада 2007 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «ПУМБ» та договором поруки № 5875781 від 20 листопада 2007 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «ПУМБ», який був предметом розгляду справи № 204/8259/13-ц, за результатами розгляду якої були видані виконавчі листи щодо стягнення заборгованості. 05 серпня 2014 року державним виконавцем Красногвардійського районного відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 44230578 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 204/8259/13-ц від 24 червня 2014 року. В цей же день було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 13 червня 2017 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було накладено арешт на кошти боржника в рамках ВП № 49470164, яке на теперішній час теж завершено. 14 червня 2017 року ПАТ «ПУМБ» здійснило державну реєстрацію на предмет іпотеки, яким було забезпечення виконання за кредитним договором № 5805808 від 20 листопада 2007 року. Отже, боржником ОСОБА_3 було повністю виконано свої зобов`язання поза межами виконавчого провадження. Заявою від 16 березня 2017 року ПАТ «ПУМБ» також повідомив скаржника про те, що заборгованість за кредитним договором, на підставі якого було винесено рішення суду та видано виконавчий лист, відсутня, борг погашений шляхом позасудового врегулювання, поза межами виконавчого провадження. Однак, як стало відомо скаржнику при поверненні стягувачу виконавчого документу № 204/8259/13-ц від 24 червня 2014 року Красногвардійським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції не було скасовано арешти, накладені при відкритті виконавчого провадження № 44230578 та ВП № 49470164. 14 вересня 2021 року скаржник засобами поштового зв`язку направив на адресу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву щодо скасування арештів накладених, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05 серпня 2014 року в рамках ВП 44230578 та скасування арештів з коштів боржника ВП № 49470164. Дану заяву ВДВС було отримано 21 вересня 2022 року, однак арешти скасовано не було, заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року по справі № 204/8825/22 було визнано незаконною бездіяльність посадових осіб Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та зобов`язано посадових осіб Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт та заборону відчуження з усього нерухомого майна та грошових коштів боржника ОСОБА_1 , які було накладено в межах виконавчого провадження № 44230578. В даному провадженні не вирішувалось питання щодо скасування арешту коштів боржника. Дане рішення суду було виконано Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 21 квітня 2023 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист, з якого вбачається, що на теперішній час арешт на кошти боржника в рамках ВП № 49470164 від 13 червня 2017 року не знято. Така бездіяльність державного виконавця порушує права та законні інтереси скаржника та положення Закону України «Про виконавче провадження». З цих підстав вважає бездіяльність посадових осіб Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) неправомірною. У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою.

10 травня 2023 року від Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшов відзив на скаргу, в якому зазначено, що Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вважає скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Перш за все, відповідно до п. 1 Наказу Міністерства юстиції України «Про відділи державної виконавчої служби» № 5128/5 від 16.11.2022 наказано вивести відділи державної виконавчої служби зі складу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яке реорганізовується шляхом приєднання до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та ввести їх до складу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з підпорядкуванням цьому міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції, збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням згідно з Переліком відділів державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що змінюють підпорядкування. У перерід з 08 вересня 2009 року по 31 грудня 2010 року на виконанні перебувало виконавче провадження № 14765993 з примусового виконання наказу № 3-183 виданого 20 липня 2009 року Господарським судом Днiпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Промполіпласт» суми боргу в розмірі 27486 гривень 97 копійок. Державним виконавцем 31 грудня 2010 року, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. У період з 05 серпня 2014 року по 26 листопада 2014 року на виконанні перебувало виконавче провадження № 44230578 з примусового виконання виконавчого листа № 204/8259/13 виданого 24 червня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми боргу в розмірі 154033,07 дол США та 63064 гривні 90 копійок. Державним виконавцем 26 листопада 2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві. У період з 24 квітня 2015 року по 24 червня 2015 року на виконанні перебувало виконавче провадження № 47351179 з примусового виконання виконавчого листа № 204/8259/13 виданого 24 червня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми боргу в розмірі 154033,07 дол США та 63064 гривень 90 копійок. Державним виконавцем 24 червня 2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві. У період з 24 квітня 2015 року по 24 червня 2015 року на виконанні перебувало виконавче провадження № 47351426 з примусового виконання виконавчого листа № 204/8259/13 виданого 24 червня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМб» суми судового збору в розмірі 3441 гривня. Державним виконавцем 24 червня 2015 року, на підставі п. 2 1. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві. У період з 06 листопада 2015 року по 26 вересня 2017 року на виконаннi перебувало виконавче провадження № 49469888 з примусового виконання виконавчого листа № 204/82591/13 виданого 24 червня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми судового збору в розмірі 1720 гривень 50 копійок. Державним виконавцем 26 вересня 2017 року, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. У період з 06 листопада 2015 року по 26 вересня 2017 року на виконанні перебувало виконавче провадження № 49470164 з примусового виконання виконавчого листа № 204/82591/13 виданого 24 червня 2014 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми боргу в розмірі 154 033,07 дол США та 63064 гривень 90 копійок. Державним виконавцем 06 листопада 2015 року, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Виконавчі провадження, які було завершено по 2018 включно, а виконавчі провадження за постановами про накладення адміністративного стягнення по 2020 рiк включно, були знищені на підставі «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 знищені та на виконанні не перебувають. Повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає знаття арешту з майна боржника. Отже, у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна ОСОБА_1 . Зняття арешту з майна здійснюється виключно в рамках позовного провадження. Також, зазначено, що скаржником пропущено строк для подання даного позову, адже виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 завершені ще в 2017 році, тобто ОСОБА_1 знав про можливе порушення свого права та мав звернутися до суду з відповідним позовом в межах строків, встановлених чинним ЦК України. У зв`язку з викладеним просив суд: замінити Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства юстиції України «Про відділи державної виконавчої служби» № 5128/5 від 16 листопада 2022 наказано вивести відділи державної виконавчої служби зі складу Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), яке реорганізовується шляхом приєднання до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та ввести їх до складу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з підпорядкуванням цьому міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції, збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням згідно з Переліком відділів державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що змінюють підпорядкування.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне залучити до участі у справі правонаступника Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути скаргу без її участі, скаргу підтримала та просила суд її задовольнити в повному обсязі.

Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, у відзиві на скаргу вимоги скарги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Клещ О.В. від 06 листопада 2015 року було відкрито виконавче провадження № 49470164 з виконання виконавчого листа № 204/8259/13-ц, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 24 червня 2014 року, щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» боргу у розмірі 154 033,07 доларів США та 63 064,90 грн. (а.с. 55).

Постановою старшого державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Марінеско А.В. від 13 червня 2017 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 49470164 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 (а.с. 13).

16 березня 2017 року представником ПАТ «ПУМБ» Тараніним В.В. на адресу Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) за вихідним № КНО-44.4.1/221 направлено заяву про погашення в повному обсязі боржником ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 5805808 від 20 листопада 2007 року, шляхом позасудового врегулювання.

14 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) з письмовою заявою про вжиття всіх необхідних заходів задля зняття арешту з його нерухомого, рухомого майна та грошових коштів, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження № 44230578, ВП № 49470164 від 13 червня 2017 року (а.с. 14). Вказану заяву отримано Чечелівським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) 20 вересня 2022 року. Але, відповіді на вказану заяву скаржником не отримано.

Вказані обставини були встановлені в ухвалі Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року по справі № 204/8825/22 (а.с. 19-21), а відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року по справі № 204/8825/22 було задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач ОСОБА_2 . Визнано бездіяльність посадових осіб Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) неправомірною. Зобов`язано посадових осіб Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зняти арешт та заборону відчуження з усього нерухомого майна та грошових коштів боржника ОСОБА_1 , які було накладено в межах виконавчого провадження № 44230578.

Однак, накладений у виконавчому провадженні № 49470164 арешт на кошти боржника знятий так і не був, що і стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даною скаргою.

З листа Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 12 квітня 2023 року № 20.1.0.0.0/7-230410/ НОМЕР_1 (а.с. 16) вбачається, що в Банку відсутній належним чином доставлений документ про зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , який був накладений постановою Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 13 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 49470164, а тому у Банку відсутні підстави для надання ОСОБА_1 можливості користуватись коштами/зняти арешт.

Постановою старшого державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Марінеско А.В. від 26 вересня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні № 49470164, на підставі п. 7 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 204/8259/13-ц, виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 24 червня 2014 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 5805808 від 20 листопада 2007 року та договором поруки № 5875781 від 20 листопада 2007 року в загальному розмірі 154 033,07 доларів США та 63 064,90 грн., за яким боржником є ОСОБА_1 , було повернуто стягувачу.

Згідно відзиву Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 знищені та на виконанні не перебувають.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами ст. 2 вказаного вище Закону встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Нормами ч. ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені п.п.1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, про що зазначено у частині 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

При цьому, приписами ч.ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Суд враховує, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження, відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19.

Разом з цим, Верховний Суд у своїй постанові від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18 (провадження №61-4726сво19) вказав на те, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Таким чином, оскільки підставами та предметом поданої скарги є захист майнових прав заявника ОСОБА_1 щодо законності подальшого обтяження у вигляді арешту коштів боржника, накладеного в рамках виконавчого провадження, у якому останній був боржником, суд вважає, що в даному випадку заявником обрано належний спосіб захисту шляхом подачі скарги в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Також суд враховує, що метою застосування заходів примусового виконання рішення є забезпечення реального виконання останнього.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт коштів боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Водночас, у випадку повного виконання виконавчого документа чи у разі, якщо судове рішення, яке було підставою для видачі виконавчого листа скасовано, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту коштів боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном грошовими коштами.

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне.

Постановою старшого державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Марінеско А.В. від 13 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 49470164 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_1 . Відповідно до інформації, наданої Другим Правобережним відділом державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 завершені у зв`язку із поверненням виконавчого документу стягувачеві, а матеріали виконавчих проваджень на теперішній час знищено. Проте при завершенні виконавчого провадження державним виконавцем не було вжито заходів щодо зняття арешту з майна скаржника. Інших виконавчих проваджень органами ДВС відносно скаржника наразі немає. Заява ОСОБА_1 від 14 вересня 2022 року до Чечелівського ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) із проханням вирішити питання щодо зняття арешту залишена без відповіді. Разом з цим, у відзиві Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначено про те, що виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 знищені та на виконанні не перебувають, при цьому, вимогами п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено знаття арешту з коштів боржника, а відтак відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника ОСОБА_1 .

Проте, суд не може погодитися з такими твердженнями органів ДВС, оскільки особа не повинна відповідати за бездіяльність, допущену службовими особами органів державної влади при здійсненні ними своїх обов`язків.

При цьому, з ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 листопада 2022 року по справі № 204/8825/22 вбачається, що судом було встановлено, що 16 березня 2017 року на адресу Чечелівського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області представником ПАТ «ПУМБ» Тараніним В.В. було направлено заяву про погашення в повному обсязі боргу за виконавчим листом № 204/8259/13-ц, виданим 24 червня 2014 року Краснногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми боргу за кредитним договором № 5805808, шляхом позасудового врегулювання.

Частиною 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з п. 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 5112/5 від 02.04.2021 року, визначено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Нормами ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, який також закріплений у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що після закінчення виконавчого провадження державним виконавцем повинні були вжиті всі необхідні заходи передбачені ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі й щодо зняття арешту з коштів боржника. Однак, всупереч вимогам чинного законодавства, державним виконавцем було допущена бездіяльність в частині не зняття арешту з майна та рахунків боржника, через що суд доходить обґрунтованого висновку про те, що бездіяльність посадових осіб виконавчої служби у вигляді не усунення своєї помилки шляхом зняття арешту з коштів скаржника, є неправомірною та такою, що порушує право ОСОБА_1 на мирне володіння майном грошовими коштами.

З цих підстав, та враховуючи факт встановленої неправомірної бездіяльності виконавчої служби, з метою недопущення подальшого порушення конституційних майнових прав ОСОБА_1 , його скарга підлягає задоволенню в частині визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та зобов`язання посадових осіб Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідно до вимог ч. 4 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_1 , який було накладено у виконавчому провадженні № 49470164.

При цьому, вимоги скарги ОСОБА_1 в частині зобов`язання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) одночасно зі зняттям арешту з грошових коштів повідомити всі установи банку про таке скасування в порядку передбаченому нормами діючого законодавства, задоволенню не підлягають, оскільки ці вимоги є необґрунтованими та недоведеними.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.ст. 1, 4, 5, 18, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 2, 4, 76-82, 133, 137, 259, 260, 268, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині незняття арешту з коштів ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 49470164.

Зобов`язати Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), який було накладено у виконавчому провадженні № 49470164 постановою старшого державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Марінеско А.В. від 13 червня 2017 року.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Д. Л. Черкез