Справа № 447/2466/22 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/923/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року у справі за поданням виконувача обов`язків начальника Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марутяка О.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року подання виконувача обов`язків Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Марутяка О.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань, згідно виконавчого листа №462/68/17, виданого 01.04.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 142500 доларів США.

Ухвалу суду оскаржив боржник ОСОБА_1 , просить її скасувати.

Апелянт зазначає, що після постановлення оскаржуваної ухвали, стягувачем було подано до державного виконавця заяву про повернення виконавчого документа і постановою від 16.12.2022 року виконавчий лист повернуто стягувачу, відтак, вважає, що відпала необхідність в обмеженні його виїзду за кордон.

Окрім того, зауважує, що державним виконавцем не було подано до суду достатніх доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Апелянт зазначає, що заходи у вигляді обмеження у праві виїзду за кордон мають винятковий характер, а державним виконавцем не надано достатнього обгрунтування встановлення такої заборони, враховуючи те, що на все майно накладено арешт, позаяк, він має постійний заробіток і з його заробітної плати здійснюється стягнення.

Звертає увагу, що виїзд за кордон є необхідним йому для робочих відряджень.

На переконання апелянта, накладення заборони виїзду за кордон боржника не надає жодних додаткових гарантій для забезпечення виконання зобов`язання, а, навпаки, створює йому перешкоди для виконання своїх трудових обов`язків.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому процесуальним законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони боржника в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено, зокрема, у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у вказаному вище випадку запроваджується у порядку, передбаченому законодавством.

У відповідності до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною п`ятою статті 19 цього Закону визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватись від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати у встановленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідних обставин; своєчасно з`являтись на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже, за змістом вказаної вище норми процесуального закону суд, який вирішує подання, повинен перевірити наявність обставин, які підтверджують факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), на момент звернення державного або приватного виконавця з таким поданням.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Миколаївському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) з 13.04.2021 року перебуває виконавче провадження (далі ВП) №65132443 з примусового виконання виконавчого листа №462/68/17, виданого 01.04.2021 року Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 142500 доларів США.

Боржнику відомо про вказане вище виконавче провадження, що було підтверджено його представником у судовому засіданні в апеляційному суді, однак, рішення суду по сьогоднішній день боржником не виконане, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, позаяк, в результаті проведених державним виконавцем виконавчих дій встановлено, що згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.05.2021 року, боржнику в суборенду передано частину земельної ділянки, площею 1,488 га, для будівництва бази відпочинку, автостоянки та інших об`єктів інфраструктури, за адресою: урочище «Байкал», Львівська область, Миколаївський район, с/рада Гонятичівська.

Отже, є всі підстави для висновку про те, що боржнику було відомо про відкрите відносно нього виконавче провадження і що він ухилився від виконання рішення, не виконавши своїх обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Інші доводи апелянта, зокрема, щодо повернення виконавчого листа стягувачу за його заявою, не спростовують правильності висновків суду по суті вирішення даної справи, оскільки цивільним процесуальним законом врегульовано питання щодо скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України, яке розглядається судом в порядку, визначеному ч.ч.5-7 ст.441 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання і не вказують на допущення судом порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 07 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Повний текст постанови складений 04 серпня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич