г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1779/23
Номер провадження 2/213/937/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Мазуренко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу №213/1779/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кларікс Рем 23» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати при звільненні,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який під час розгляду справи уточнив. В позові посилається на те, що він у період з 01 квітні 2017 року перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» та займав посаду провідного інженера з охорони праці. 15.08.2022 його було звільнено із займаної посади за угодою сторін. За час його роботи підприємство мало заборгованість по виплаті заробітної плати, яка разом із компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки становила 27224,97 грн.

Крім того, у період з 22.12.2022 року по 27.04.2023 року позивач працював у ТОВ «Промислові ремонти» за сумісництвом на посаді провідного інженера з охорони праці. При звільненні, після утримання обов`язкових платежів, йому належало до виплати 6947,86 грн.

У дні звільнення як за основним трудовим договором так і за сумісництвом роботодавцем не було здійснено виплату позивачу всіх належних йому сум.

Також вказує, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.05.2023 ТОВ «Промислові ремонти» змінило назву на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23».

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі при звільненні 15.08.2022 року в розмірі 27224,97 грн, та заборгованість по заробітній платі при звільненні 27.04.2023 року в розмірі 6947,86 грн, що разом становить 34172,83 грн. У відповідності до ч.2 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення.

В судове засідання сторони не викликались.

Від позивача надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.

09 травня 2023 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 17.07.2023 позовну заяву залишено без руху. У зв`язку із поданням позивачем уточненої позовної заяви, в якій відповідачем зазначено ТОВ «Кларікс РЕМ 23» (нова назва товариства), ухвалою суду від 25.07.2023 здійснено заміну відповідача ТОВ «Промислові ремонти» на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23».

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 01 квітня 2017 року працював у ТОВ «Промислові ремонти» на посаді провідного інженера з охорони праці у відділу охорони праці та навколишнього середовища. 15 серпня 2022 року його звільнено за угодою сторін за ч.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивачки та копією наказу відповідача.

Відповідно до наказу ТОВ «Промислові ремонти» № 1/34у від 15.08.2022 про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_1 , передбачено компенсацію за невикористані 10 календарних днів щорічної основної відпустки. З вказаним наказом позивач ознайомлений 15.08.2022 під розпис.

Із розрахункового листка за серпень 2022 року видно, що позивачу за період з 01 по 15 серпня нараховано: індексація заробітної плати - 17,52 грн, компенсація відпустки - 4900,70 грн, оклад - 1827,61 грн, а всього - 6745,83 грн; утримано 1531,90 грн, виплачено з погашенням заборгованості за період з 01-31 липня 2022 року - 1117,97 грн, борг підприємства перед працівником ОСОБА_1 на початок місяця становив 23129,01 грн, на кінець місяця - 27224,97 грн.

Відповідно до наказу ТОВ «Промислові ремонти» № 1/115у від 27.04.2023 про припинення трудового договору, ОСОБА_1 звільнено з посади провідного інженера з охорони праці у відділу охорони праці та навколишнього середовища за угодою сторін згідно ч.1 ст. 36 КЗпП України. Компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за період роботи з 22.12.2022 по 27.04.2023 в кількості 8 календарних днів.

З вказаним наказом позивач ознайомлений 27.04.2023 під розпис.

Із розрахункового листка за квітень 2023 року видно, що позивачу нараховано: компенсація відпустки - 769,36 грн, оклад - 1634,00 грн, доплата за інтенсивність - 1100,00 грн, а всього - 3503,36 грн; утримано 683,15 грн, борг підприємства перед працівником на початок місяця становив 4127,65 грн, на кінець місяця - 6947,86 грн.

Із виписки з особового рахунку позивача ОСОБА_1 за період з 15.08.2022 по 19.07.2023 не видно операцій по зарахуванню на картковий рахунок коштів (борг по заробітній платі) від ТОВ «Промислові ремонти».

Згідно з рішенням №08/05 учасника ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» від 08.05.2023 змінено найменування товариства на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «КЛАРІКС РЕМ 23», новим місцезнаходженням Товариства визначено: Україна, 07701, Київська область, місто Яготин, вул. Незалежності, буд.22, що видно із копії рішення.

Доводи позивача щодо розміру заборгованості відповідачем не спростовано.

Викладеним обставинам відповідають обставини, що регулюються нормами КЗпП України.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст.94 КЗпП України). Виплата заробітної плати працівнику - це обов`язок роботодавця.

Як передбачено частиною 5 ст. 97 КЗпП України, що аналогічно приписам ч.3 ст.15 Закону «Про оплату праці», оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Вказані норми трудового законодавства свідчать про пріоритет виплати заробітної плати перед іншими виплатами та про підвищену захищеність таких виплат.

Частиною третьою статті 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що у структуру заробітної плати входять також інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Положеннями частини 1 ст. 83 КЗпП України, що відповідає змісту ч. 1 ст.24 Закону України "Про відпустки" визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.08.2020 року у справі №266/6853/18 (провадження №61-9549св19) зроблено висновок, що «згідно положень ст.ст.115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не позбавляє позивача від обов`язку доведення наявності права на отримання певних сум».

Як видно із розрахункових листів ТОВ «ПРОМРЕМОНТИ» щодо працівника ОСОБА_1 , при звільненні останнього 15.08.2022 борг за підприємством на кінець серпня 2022 року становив 27224,97 грн, при звільненні позивача в квітні 2023 року - борг становив 6947,86 грн. Отже, відповідач визнавав наявність заборгованості перед працівником на момент його звільнення, позивач просить стягнути саме таку суму з відповідача, тобто спір щодо розміру сум відсутній.

Зважаючи на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи, однак доказів проведення оплати позивачу заборгованості із заробітної плати та компенсації за невикористані дні відпусток суду не надав, суд дійшов переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості в загальному розмірі 34172,83 грн.

Що строків звернення до суду з даним позовом суд зазначає таке.

На підставі ч. 2 ст. 233 КЗпП (в редакції з 19 липня 2022 року) із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято 11 березня 2020 року постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» за №211, якою установлено із 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України карантин. У подальшому Кабінет Міністрів України неодноразово його продовжував та Постановою від 25.04.2023 №383 продовжено до 30 червня 2023 року.

Пунктом 6 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку із поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 №540-ХІ Кодекс законів про працю України доповнено главою ХІХ «Прикінцеві положення» такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Встановлено, що позивач звернувся з позовом до суду 08 травня 2023 року, тобто в межах тримісячного строку звернення після його звільнення 27.04.2023. З урахуванням викладеного вище, строки передбачені ст. 233 КЗпП України стосовно стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати після звільнення 15.08.2022 позивачем не пропущені та діяли на час подання ним позову до суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачем не заявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. За частиною 2 вказаної статті, суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті. Оскільки, як видно із письмових доказів, доданих до позову, заборгованість по виплаті заробітної плати позивачу, виникла більше ніж за один місяць, отже слід допустити негайне виконання рішення суду, але не більше ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 83, 97, 116, 233, п.1 Прикінцевих положень КЗпП України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89,141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату при звільненні 15 серпня 2022 року у розмірі 27224 (двадцять сім тисяч двісті двадцять чотири) гривні 97 коп, при звільненні 27 квітня 2023 року в розмірі 6947 (шість тисяч дев`ятсот сорок сім) гривень 86 коп, а всього 34172 (тридцять чотири тисячі сто сімдесят дві) гривні 83 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти», місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мкрн. Індустріальний, буд.67, кв.19, .

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23», місцезнаходження: Київська область, Бориспільський район, місто Яготин, вул. Незалежності, буд.22, .

Повне судове рішення складено 21 серпня 2023 року.

Суддя В.В.Мазуренко