Ухвала

22 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 757/42452/20

провадження № 61-11837ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка підписана представником Коцюбою Олексієм Вікторовичем, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, стягнення процентів, 3 % річних та пені,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») 07 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Коцюбою О. В., на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року (повне судове рішення складено 03 лютого 2023 року).

На підставі касаційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Постанова Київського апеляційного суду ухвалена 24 січня 2023 року (повне судове рішення складено 03 лютого 2023 року). Касаційна скарга АТ КБ «Приватбанк» здана до поштового відділення 07 серпня 2023 року, що підтверджується відміткою на поштовій накладній. Тобто з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження (ураховуючи вихідні дні) було 06 березня 2023 року.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, АТ КБ «Приватбанк» на підставі частини другої статті 390 ЦПК України просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що станом на момент подання касаційної скарги, постанова апеляційного суду на адресу АТ КБ «Приватбанк» не надходила. 21 липня 2023 року представник АТ КБ «Приватбанк» у суді першої інстанції ознайомився з матеріалами справи, у яких не міститься доказів відправки копії оскарженої постанови суду апеляційної інстанції відповідачу. Окрім того, у матеріалах справи міститься довідка, складена та підписана секретарем судового засідання про те, що копія постанови апеляційного суду на адресу АТ КБ «Приватбанк» не направлялась. На підтвердження указаних обставин суду надано фотокопію довідки, складеної секретарем судового засідання Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року (а. с. 17) про те, що представнику АТ КБ «Приватбанк» не направлялась копія постанови від 24 січня 2023 року у зв`язку з обмеженим фінансуванням та не поданням учасником справи, який був у судовому засіданні, заяви про видачу копії постанови або направлення копії на електронну адресу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки АТ КБ «Приватбанк» не надає будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення (довідка суду, копії матеріалів справи, тощо).

Надана фотокопія довідки, складеної секретарем судового засідання Київського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року (а. с. 17) про те, що представнику АТ КБ «Приватбанк» не направлялась копія постанови від 24 січня 2023 року у зв`язку з обмеженим фінансуванням та не поданням учасником справи, який був у судовому засіданні, заяв про видачу копії постанови або направлення копії на електронну адресу, не свідчить про те, що така копія не направлялась безпосередньо АТ КБ «Приватбанк». Окрім цього, указана довідка сформована 09 лютого 2023 року і не є підтвердженням того, що копія постанови апеляційного суду не видавалась (надсилалась) АТ КБ «Приватбанк» пізніше.

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку, подавши відповідні докази.

Окрім цього, відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-IX від 15 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі, особа, яка її подає, щодо підстав касаційного оскарження судових рішень зазначає, зокрема пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та посилається на постанови Верховного Суду щодо застосування частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

У прохальній частині касаційної скарги АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України та пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу слід вказати підстави касаційного оскарження судових рішень у іншій частині, а саме щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України або уточнити прохальну частину касаційної скарги, конкретизувавши, в якій саме частині нею оскаржуються судові рішення.

У частині першій статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З урахуванням викладеного, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка підписана представником Коцюбою Олексієм Вікторовичем, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 січня 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат