Справа № 931/261/23
Провадження № 2/931/89/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року смт Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання Левчук О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

в с т а н о в и в:

17 березня 2023 року позивач подала в суд позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 січня 2021року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Затурцівської сільської ради, актовий запис №1. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з нею, відповідач проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивач самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом, необхідні для належного утримання сина. ОСОБА_3 має перелом склепіння черепа тім`яної лівої ділянки та пупкову грижу, тому потребує постійного лікування та догляду, своєчасного оздоровлення та належного харчування, тому розмір аліментів який підлягає стягненню, повинен бути достатнім для належного догляду за дитиною. Оскільки, добровільно про сплату аліментів з відповідачем їй домовитися не вдалося, тому вона змушена звернутися до суду. Зазначає, що, як їй відомо, відповідач є працездатним, працює, але не офіційно, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання їхньої дитини у розмірі 3000 грн. Крім того, у зв`язку із складним матеріальним становищем, позивач також потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача, так, як доглядає за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат, по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку не має.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Любохини Старовижівського району Волинської області на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а також просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 12 квітня 2023 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05 травня 2023 року від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому просить стягувати з нього, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн, щомісячно; стягувати з нього, ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 500 гривень, починаючи стягнення з моменту подання позову до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Вважає, що позовні вимоги позивача є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. Зазначає, що на даний час не працює, не має постійних доходів, не отримує жодних допомог, що підтверджується доданими до відзиву документами: довідкою форми ОК-5 від 20.04.2023 року, довідкою № 95 від 20.04.2023 року, довідкою № 1959/16.10/23 від 20.04.2023 року, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків. А тому не має змоги сплачувати аліменти у розмірах, які вказані у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково зазначила, що шлюб з позивачем не розірвано, оскільки дитині не виповнився 1 рік. Під час пологів дитина отримала важку травму голови, тому потребує додаткового догляду та піклування. У дитини виявили ще інфекційну хворобу, яка за словами медиків не виліковується. Оскільки син ще дуже маленький та часто хворіє, не має змоги працювати. Окрім того, після важких пологів теж має проблеми із здоров`ям. Тому просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що офіційно не працевлаштований, однак кошти на проживання отримує від продажу городини, працює на тимчасових роботах, має нерегулярний, мінливий дохід. Згідний добровільно сплачувати кошти у розмірі, на який буде спроможний. Просив стягнути аліменти на утримання сина 1500 грн, а на утримання дружини 500 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, який зареєстровано 12 січня 2021 року виконавчим комітетом Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області, актовий запис № 1, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12 січня 2021 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « ОСОБА_5 » (а.с. 5).

У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджуються копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08 червня 2022 року, з якого вбачається батько дитини ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно довідки відділу «ЦНАП» Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області № 25 від 20 лютого 2023 року у АДРЕСА_1 зареєстровано усього 5 осіб, у тому числі позивач ОСОБА_1 та дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого виданої КНП «Затурцівська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» Затурцівської сільської ради Волинської області, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наявне захворювання К42.9 пупкова грижа без непрохідності чи гангрени (а.с. 8).

Із консультативного висновку спеціаліста форми №028/о від 24.06.2022, виданого лікарем невроголом ОСОБА_6 КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлений діагноз підшкірна гематома лівої тім`яної ділянки, перелом склепіння черепа (тім`яної лівої ділянки) (а.с. 9).

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, яка видана лікарем Володимир-Волинського ТМО від 14.03.2023, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні з 09.03.2023 по 14.03.2023 з діагнозом гострий бронхіт, ДН0ст. Гострий назофарингіт (а.с. 33)

Із виписки з історії хвороби №1295, виданої КП «Волинська обласна лікарня» вбачається, що ОСОБА_3 перебував на лікуванні у відділенні кишкової інфекції з 28.03.2023 по 03.04.2023 року.

Також до позовної заяви позивачем долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 27.03.2023 року, з яких вбачається отримання позивачем соціальних виплат з відповідних бюджетів за 4 квартал 2022 року (а.с. 10).

Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 184 СК України , суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі . Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривень.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Із долучених відповідачем додатків до відзиву на позовну заяву, а саме із відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 20.04.2023 року відносно ОСОБА_2 вбачається, що інформація про доходи відсутня (а.с. 28). Із довідки Ковельської районної державної адміністрації управління соціального захисту населення №95 від 20.04.2023 року, ОСОБА_2 на обліку в управлінні соціального захисту населення відділення №3 (смт. Стара Вижівка) Ковельської райдержадміністрації не перебуває та ніяких видів допомог та компенсацій не одержує (а.с. 29). Із довідки Старовижівського відділу Ковельської філії Волинського обласного центру зайнятості, вбачається, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку як безробітний в Старовижівському відділі Ковельської філії Волинського обласного центру зайнятості станом на 20 квітня 2023 року (а.с. 30). Відповідач проживає із матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданою Дубечнинською сільською радою Ковельського району Волинської області.

При визначенні розміру аліментів на дитину, судом враховуються наступні обставини, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка проживає з матір`ю та у зв`язку з отриманими травмами при народженні потребує постійного лікування; матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який є особою працездатного віку, фізично здоровим, а відсутність коштів у відповідача не є підставою для зменшення розміру аліментів до 1500 грн.; у відповідача немає інших дітей, а також відсутні докази, які б підтверджували, що на його утриманні перебувають інші особи.

Враховуючи наведене, те, що відповідач заперечує щодо задоволення позову, норми ст. 182 СК України, вік дитини та наявність у неї захворювань, положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що це буде відповідати інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення від батька. Сплата батьком аліментів у зазначеному розмірі забезпечить гармонійний розвиток дитини, яка хворіє і потребує постійного лікування.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її утримання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3 років.

Частина 4 ст. 84 СК України визначає право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

При цьому наявність у матері дитини з якою остання проживає будь-якого доходу, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки незалежно від свого доходу, вона отримує право на утриманні від батька дитини, якщо він має можливість надавати таку допомогу.

Положеннями ч.1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи те, що дитина проживає разом з позивачем, а також те, що дитина потребує особливого догляду, суд погоджується з доводами позивача, що у неї виникло право на отримання аліментів від відповідача на утримання, починаючи з подання позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд, при визначенні розміру аліментів на утримання дружини, що підлягає стягненню з відповідача, має встановити та врахувати обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Як було зазначено вище, відповідач до відзиву на позовну заяву долучив документи, з яких вбачається, що у нього відсутні офіційні доходи, проте, це не вказує на існування істотних обставин, що унеможливлюють сплату ним аліментів на утримання дружини.

Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн щомісячно, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів на дитину за один місяць.

На підставі ст. ст. 75, 80, 84, 141, 180-182, 184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 142, 247, 263-265, 273, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з 17 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини з якою проживає дитина, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, з індексацією суми відповідно до закону, починаючи з 17 березня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. судового збору на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 18.05.2023 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко