Справа № 445/361/23
провадження № 2-о/445/35/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку окремого провадження, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління ДМС у Львівській області про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного його проживання на території України станом на 24.08.1991 року. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перегноїв Золочівського району Львівської області, де він постійно проживав та був зареєстрований разом із своїми батьками станом на 24.08.1991 року. Із досягненням повноліття він не отримав паспорт громадянина України. Вказує, що з 1996 року він перебував на військовому обліку, визнаний непридатним до військової служби у мирний час. Також йому присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Станом на 24.08.1991 року він був неповнолітнім. На звернення до місцевого ДМС надійшла відповідь від 01.02.2023 року, що підставою для оформлення паспорта громадянина України може бути судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24.08.1991 року. Встановлення даного юридичного факту є необхідним заявнику для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1,2 ч.1 ст. 3 ЗУ "Про громадянство України". Оскільки, чинним законодавством не передбачено іншої можливості, а ніж у судовому порядку встановити вищевказаний факт, він змушений звернутись з вказаною заявою до суду.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, згідно якої просили розгляд справи проводити за їх відсутності, заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, а також просив відмовити в задоволенні заяви, у зв`язку з тим, що заявником не додано доказів, які б підтверджували факт його проживання з матір`ю громадянкою колишнього СРСР з відміткою про її прописку на території України станом на 24.08.1991 року.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно з положеннями ч. 1ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (надалі - Порядок).

За нормою ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України» всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», - громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від27березня 2001р.№ 215/2001 (далі Порядок), - встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та проте, що за станом на 24серпня 1991року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Крім цього, статтею 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України ( п.3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України»).

Визначення термінів, що вживаються у Законі України «Про громадянство України» дається у статті 1 цього Закону, відповідно до якої:

- проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або мають військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, виданий іноземцю чи особі без громадянства, які в установленому порядку уклали контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні;

- безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перегноїв Золочівського району Львівської області, його батьками є українці - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Згідно довідки №01-19/68 від 16.11.2021 року, виданої Філією Глинянського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Глинянської міської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно навчався у Перегноївській основній школі з 01.09.1986 року по 10.06.1994 року.

Згідно інформацією №71 від 18.01.2022 року, наданої Золочівським РТЦ комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_1 , 1979 р.н., перебував на військовому обліку у Золочівському районному військовому комісаріаті з 1996 року. Призивною комісією Золочівського РВК був визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у військовий час за гр. І ст. 20Б наказу МО України №2 від 1994 року, протокол №4 від 30.10.1997 року.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2023/001118363 від 07.02.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 26.09.1979 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідкою Глинянської міської ради Львівського району Львівської області №64 від 21.02.2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з виписки погосподарської книги на 01.01.1991 -01.01.1992 роки, мати заявника - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українка, була зареєстрована разом із синами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.п.а,б, п. 7 Указу Президента №367/2012 від 30.05.2012 - Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", встановлення належності до громадянства України стосується:

а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року:

б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що наявні в матеріалах справи докази, досліджені в судовому засіданні, у своїй сукупності є достатніми для встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 року, разом з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою колишнього СРСР.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки в майбутньому від даного факту залежить виникнення, зміна або припинення його особистих немайнових та майнових прав.

Керуючись ст. ст.242, 259, 264-265, 315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління ДМС у Львівській області про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року - задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в неповнолітньому віці, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження

або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.07.2023 року.

Суддя В. М. Сивак