Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Дегтяренко К.С.,

при секретарі судового засідання - Чейпеш В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Ігнатьо Богдана Ярославовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», за участі третьої особи Ужгородська районна державна нотаріальна контора про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном,-

встановив:

13 грудня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ігнатьо Б.Я. звернувся до суду із позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, шляхом скасування рішення державного реєстратора від 21.02.2007 №4531611 про обтяження на належне на праві власності ОСОБА_1 нерухоме майно домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 накладене на підставі повідомлення Ужгородського відділення Ощадбанку від 20.07.1990.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Позивачка посилається на те, що 17 серпня 2007 року за позивачкою зареєстроване право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Право власності виникло на підставі заповіту від 13 липня 2007 року.

15 серпня 2022 року ОСОБА_1 дізналася про наявність заборони щодо вказаного майна. Підставою якого стало рішення державого реєстратора від 21 лютого 2007 року №4531611, що винесена на підставі повідомлення Ужгородського відділення відповідача від 20 липня 1990 рокувласником якого зазначений ОСОБА_2 , позивачці такий не відомий.

На думку ОСОБА_1 рішення державного реєстратора про обтяження майна позивачки не може бути визнане законним через те, що між позивачкою та відповідачем ніколи не виникало жодних відносин, які б могли зумовити спірне обтяження. Зазначає, що згаданий у відомостях про обтяження ОСОБА_2 , ніколи не мав жодного стосунку до майна позивачки, а тому будь які відносини між відповідачем та ОСОБА_2 не могли слугувати підставою для обтяження.

Також зазначає, що реєстрація спірного обтяження порушує права позивачки користуватися і розпоряджатися майном, тому просить таке скасувати.

16 січня 2023 року представник АТ «Ощадбанк» Комаровський С.З. подав відзив у якому зазначив, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у даній справі так як банком не порушувалися права та охоронювані законом інтереси позивача, у суду в силу норм процесуального права, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Розгляд просить провести у відсутності представника відповідача.

19 січня 2023 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що 29 серпня 2005 року Уряд України в постанові 664 (пункту 1 Порядку), вказав, що ВАТ «Ощадбанк» є правонаступником колишнього Ощадного банку СРСР, тобто правонаступництво відповідача визнано державою. Також вказав, що із тексту свідоцтва про спадщину видно, що право власності на будинок виникло у покійного дідуся ОСОБА_1 . ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до спірного обтяження та вчиненого відповідачем повідомлення від 20.07.1990, що підтверджує законність власності ОСОБА_1 ..

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки вважають себе неналежним відповідачем, оскільки банком не порушувались права позивача.

16 грудня 2022 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 лютого 2023 рокузадоволено клопотання представника позивача, та залучено в якості третьої особи Ужгородську районну державну нотаріальну контору.

20 березня 2023 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду на 05 квітня 2023 року.

У судове засідання 12квітня 2023 року:

- позивач не з`явилася, разом з тим, через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

- представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте у відзиві зазначив, що просить розгляд справи провести без участі.

- представник третьої особи не з`явився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, викладені позиції стороні, щодо розгляду справи у їх відсутності, суд на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу за наявними матеріалами.

Застосування технічних засобів фіксування під час розгляду цивільної справи не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників судового процесу.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

17 серпня 2007 року за позивачкою зареєстроване право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Право власності виникло на підставі заповіту від 13 липня 2007 року.

Вищевказане підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15619209 від 17.08.2007 власником домоволодіння є ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцем майна ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 , а саме житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №268 від 26.10.2022 Баранинської сільської ради Ужгородського району вул.Динковська раніше була найменована вулицею Жовтневою, що також підтверджується Довідкою №269 від 26.10.2022.

15 серпня 2022 року ОСОБА_1 дізналася про наявність заборони щодо вказаного майна. Підставою якого стало рішення державого реєстратора від 21 лютого 2007 року №4531611, що винесена на підставі повідомлення Ужгородського відділення відповідача від 20 липня 1990 року власником якого зазначений ОСОБА_2 , позивачці такий не відомий.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За нормами ст.ст.317 та 321 ЦК України зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Вирішуючи спір по суті, суд встановив, що відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», Нотаріус за місцезнаходженням житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження :за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотеко держателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна..

Згідно з п.п. 5.1 п.5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

На теперішній час відсутні будь-які визначені законом підстави для заборони відчуження майна, що належить позивачці.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України,ст.ст. 73, 74 ЗУ «Про нотаріат», ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 19, 42, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Вимоги позовної заяви адвоката Ігнатьо Богдана Ярославовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», за участі третьої особи Ужгородська районна державна нотаріальна контора про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном задовольнити.

Скасувати рішення державного реєстратора Ужгородської районної державої нотаріальної контори від 21.02.2007 № 4531611 про обтяження на належне на праві власності ОСОБА_1 нерухоме майно домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 накладене на підставі повідомлення Б/н Ужгородського відділення Ощадбанку від 20.07.1990.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Закарпатського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: АТ «Державний ощадний банк України» (), що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г.

Третя особа: Ужгородська районна державна нотаріальна контора, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Собранецька, 47

Суддя К.С. Дегтяренко