Провадження № 2/521/1227/23
04.05.2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Леонова С.О.,
при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
24.10.2022 року до Приморського районного суду м. Одеса надійшла позовна заява від представника АТ «КРЕДОБАНК» - адвоката Павленко С.В. до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 26.08.2020 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-288082.
Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 220 000,00 грн. на строк до 25.08.2025 року.
В анкеті-заяві № CL-288082, зазначено, що шляхом підписання цієї анкети-заяви позичальник підтверджує своїм підписом, що суму отриманого ним кредиту просить вважати дрібним побутовим правочином та є таким, що не потребує згоди другого із подружжя. Судова практика дозволяє залучати у спорах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала у шлюбі - солідарним відповідачем іншого подружжя, навіть у випадку відсутності окремого договору поруки тому, у даному спорі солідарним відповідачем залучено іншого з подружжя ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Банк свої зобов`язання за договором виконав повністю, а позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 26.08.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 256 276,79 грн., що складається із: 212 545,58 грн. заборгованість за тілом кредиту; 43 731,21 грн. заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене, представник позивача, просив суд, стягнути солідарно з відповідачів на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-288082 від 26.08.2020 року у розмірі 256 276,79 грн., що складається із: 212 545,58 грн. заборгованість за тілом кредиту; 43 731,21 грн. заборгованість за відсотками; 3 844,15 грн. - понесених банком судових витрат за сплату судового збору, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 627,00 грн.
Інші процесуальні дії у справі
10.11.2022 ухвалою Приморського районного суду м. Одеса справу було передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеса.
08.12.2022 року справа надійшла на адресу Малиновського районного суду м. Одеси.
Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.05.2023 року підготовче провадження по цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Заяви (клопотання) учасників справи
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності та ухвалити рішення по справі, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При зверненні до суду також зазначав, що проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за їх відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Судом встановлено, що 26.08.2020 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-288082. Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 220 000,00 грн. на строк до 25.08.2025 року.
Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі.
Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних.
Відповідно до п. 4.2. Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору.
Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, передбачені цим Договором та додатками до нього.
Відповідно до п. 6.9. Кредитного договору банк, у випадках передбачених п.3.3. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 26.08.2021 року становить загальну суму у розмірі 256 276,79 грн., що складається із: 212 545,58 грн. заборгованість за тілом кредиту; 43 731,21 грн. заборгованість за відсотками.
ОСОБА_1 в анкеті-заяві №CL-288082 від 26.08.2020 року вказала, що вона проживає з чоловіком ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 6.9. Кредитного договору банк у праві вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.
06.09.2021 року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовими вимогами про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до ОСОБА_1 , однак, жодної дії щодо погашення заборгованості відповідачем здійснено не було.
Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір.
3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 с.т. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно з ст. 1049 Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Обґрунтовуючи свої вимоги до ОСОБА_2 сторона позивача зазначила, що Кредитний договір № CL-288082 від 26.08.2020 року було укладено в інтересах сім`ї.
Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 25.05.2018 року, актовий запис №187.
Як вбачається з п. 2.4. Кредитного договору банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 220 000,00 гривень на поточні потреби.
Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що укладений договір створив обов`язки для іншого з подружжя, а також доказів укладення договору та використання майна в інтересах сім`ї матеріалах справи не містять.
Щодо посилання позивача на практику Верховного Суду у справі № 205/5882/18, суд вважає її недоречною, оскільки правовідносини у справі № 205/5882/18 виникли в зв`язку із укладанням договору для придбання домоволодіння з подальшою іпотекою, а у даній справі у зв`язку із укладанням договору для поточних потреб.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині вимог до ОСОБА_2 задоволенню не підлягає. Позовні вимоги до ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3844,15 гривень, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу.
У позовній заяві позивач також просив суд стягнути солідарно з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 627 гривень.
З матеріалів справи вбачається, що між АТ «Кредобанк» та АО «БІЗНЕС І ПРАВО» було укладено договір про надання правової допомоги від 11.02.2019 року. Відповідно до умов вказаного договору реєстр боржників, реєстр сплати заборгованості та розрахунки винагороди, акт виконаних робіт, звіт про судову роботу тощо, встановлюється Додатками до Договору (п. 14.10). Разом із цим, жодного з переліченого в п. 14.10 Договору Додакту суду не надано.
Таким чином, у зв`язку із відсутністю документального підтвердження надання правової допомоги (детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження понесених витрат клієнтом тощо) суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 16, 525, 526, 549, 612, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. 65 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15.05.2023 року.

Суддя: О.С. Леонов

15.05.23