Справа № 154/2298/23 Головуючий у 1 інстанції: Пустовойт Т. В.
Провадження № 22-ц/802/838/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 липня 2023 року зупинено провадження у справі та призначено подружжю строк для примирення до 10 жовтня 2023 року.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідачка відзив на апеляційну скаргу не подала.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, сторони у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя року» роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 1998 року (а.с.7).

У шлюбі народилося троє дітей, неповнолітня з яких на даний час лише дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Один із уже повнолітніх дітей - син ОСОБА_5 являється інвалідом з дитинства (а.с.21).

Пунктом 4 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України у випадках, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.

Отже, якщо у справі про розірвання шлюбу суд дійде висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, який не може перевищувати шести місяців, суд відповідно до імперативної вказівки пункту 4 частини першої статті 251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі на цей строк.

У цій справі суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність надання сторонам строку для примирення, зваживши на тривалість перебування сторін у шлюбі, а також на те, що відповідачка розривати шлюб не бажає, звернулася до суду із заявою про надання строку для примирення з метою збереження сім`ї (а.с.20), та зупинив провадження у справі на строк, що не перевищує встановлений частиною сьомою статті 240 ЦПК України.

Помилкове посилання суду на надіслання позивачем 04.07.2023 заяви про також бажання зберегти сім`ю та надати строк на примирення - не впливає на правильність оскаржуваної ухвали суду.

Заперечення позивача щодо надання строку на примирення сторін не позбавляє процесуального права відповідачки клопотати про це та мати можливість вжити усіх необхідних заходів для фактичного примирення навіть після звернення позивача до суду з цим позовом.

Посилання в апеляційній скарзі на примушування сторін до шлюбу - відхиляються апеляційним судом, оскільки суд не відмовив у позові, а надав термін на примирення. А поняття «надання терміну на примирення» і «відмова у позові» не є тотожними.

Суд вжив заходів щодо примирення подружжя, урахувавши, що це не суперечить моральним засадам суспільства, урахувавши повністю вимоги статті 111 СК України.

Як позивач в апеляційній скарзі, так і його представник у судовому засіданні не зазначили, яким саме моральним засадам суспільства суперечать вжиті судом заходи щодо примирення сторін.

Сторона позивача обґрунтовує лише що наданий судом термін на примирення суперечить інтересам позивача, а не моральним засадам суспільства, що не є тотожними поняттями.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність для можливого збереження сім`ї надати сторонам термін для примирення та зупинив у зв`язку із цим провадження у справі.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, постановленої з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий - суддя

Судді