Справа №:755/3883/23
Провадження №: 2-з/755/67/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участі секретаря - Бовкун М.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла вищенаведена позовна заява.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

При цьому, до суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, в якій вона просить: заборонити відповідачу до закінчення розгляду спору по суті, вчиняти будь-які дії пов`язані з відчуженням квартири АДРЕСА_1 та передачі її у користування третім особам.

В обґрунтування заяви позивачка зазначає, що оскільки в даному випадку в рамках вказаної справи заявлено вимоги про визнання за нею права користування житловим приміщенням, а зокрема - квартирою АДРЕСА_1 , існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову, таких як: заборона на відчуження вказаного нерухомого майна та передачі його у користування іншим особам - може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду, у разі задоволення позовних вимог по наведеній справі.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем в даному випадку заявлено вимоги про визнання за нею права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Тобто враховуючи, підстави звернення до суду з даним позовом, зважаючи на те, що в позовній заяві ставиться питання про визнання за особою права користування квартирою, яка перебуває у комунальній власності, враховуючи те, що існує реальна загроза передачі даної нерухомості у користування третім особам, суд вважає за можливе забезпечити даний позов, шляхом заборони відповідачу передавати вказане житлове приміщення у користування іншим особам, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду і вплинути на права позивача у наведеній справі, у разі задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд зазначає, що вимоги позивача про заборону відповідачу відчужувати вказану квартиру, не підлягають задоволенню, оскільки предметом даного спору, є саме визнання права користування житловим приміщенням за позивачем. Суд не вирішує в даному випадку спір щодо права власності на таке майно, а тому з огляду на положення ст. 150 ЦПК України, суд не вбачає підстав для застосування у даній справі таких заходів забезпечення позову, як заборона на відчуження спірного нерухомого майна, адже такі вимоги заяви не є співмірними із заявленими позовними вимогами позивача.

Крім того, в цій частині вимог позивачем не наведено беззаперечних підстав для забезпечення позову, а саме: відсутнє обґрунтоване доведення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду й обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів забезпечення позову, таких як заборона на відчуження квартири, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, не доведено обґрунтоване підтвердження наміру відповідача передати у власність дане житлове приміщення іншим добросовісним набувачам.

Таким чином, з огляду на наведені норми закону та викладені обставини, враховуючи предмет та підстави даного позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про забезпеченні позову у наведеній справі.

Крім того, суд звертає увагу, що станом на час розгляду заяви про забезпечення позову, відсутні підстави вважати, що існують обставини, за якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України , -

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом заборони Дніпровській районній у місті Києві державній адміністрації вчиняти дії, пов`язані з передачею у користування третім особам квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Боржник: Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація (, адреса: бул. Івана Котляревського, 1/1, м. Київ, 02094).

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя А.В. Слободянюк