Провадження 2/193/238/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

18 травня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Томинця О.В.,
за участю секретаря судового засідання Хомич Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
07.04.2023 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області згідно з розпорядженням в.о. голови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2023, з підстав визначених ч. 4 та п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передано для розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01.12.2012 між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 06.
Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, фактично шлюбні відносини припинено, на даний час проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає.
Вказує, що домовленості щодо розміру аліментів між ними не досягнуто, відповідач є працездатною особою, інші діти чи непрацездатні особи, на утриманні відповідача не перебувають, у зв`язку з чим просить стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 07.04.2023 прийнято справу до свого провадження з призначенням її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, однак до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання також не з`явився, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надав.
Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, прийнято рішення про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи, дійшов такого висновку.
З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач є її батьком (а.с.8).
Згідно довідки Грушівської сільської ОТГ Криворізького району Дніпропетровської області № 154 від 08.09.2022, позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею приживає її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні (а.с. 6).
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі - Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
08.07.2017 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів від 17.05.2017 року № 2037 - VII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 182 СК України, а саме: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України).
Днем звернення позивача до суду є 21.09.2022, оскільки саме цим днем датована позовна заява та подана до суду.
Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Разом з тим, суд враховує, що позивач не надала належних доказів свого незадовільного матеріального стану та наявності інших істотних обставин у справі, а також відсутності у відповідача осіб, що перебувають на його утриманні, його задовільного стану здоров`я, які зумовлюють стягнення аліментів на утримання дитину у більшому розмірі, зокрема у запропонованому позивачкою 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача.
Однак суд враховує обов`язок та відповідальність обох батьків малолітньої доньки ОСОБА_3 за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а отже, й обов`язок батька дитини, який з нею не проживає, дбати про здоров`я і матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини.
Тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
У відповідності до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, оскільки відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, то такий збір, у розмірі 992 грн. 40 коп., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст. 180-183 Сімейного кодексу України, ст. 10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти суми позовних вимог - відмовити.
Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Софіївським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 18 травня 2023 року.

Суддя О. В. Томинець