Справа № 185/3417/23
Провадження № 2/185/1680/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 травня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.Р., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м.Павлограді, у спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої у служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження
Позивач 24.03.2023 року звернувся до суду з позовом до Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої у служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Позивач просить суд скасувати арешт та оголошення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження від 03.07.2002 року, згідно виконавчого листа № АЕ-371 від 27.11.2000 року виданого Павлоградським міськрайонним судом, щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частині.
Обґрунтовуючи позов посилається на те, що він є власником квартири, що розташована за вищезазначеною адресою, на праві власності. Право власності на вказану квартиру було отримано ним на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Русановою О.Г. за р.2292 та записаного в реєстрову книгу № 34-50.
Реалізувати своє право на продаж квартири АДРЕСА_1 , він позбавленний можливості, оскількиє Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його від 03.07.2002 року, згідно виконавчого листа № АЕ-371 від 27.11.2000 року виданого Павлоградським міськрайонним судом, щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частині.
Згідно листа Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої у служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), виконавчих документів по яким накладався арешт на майно боржника ОСОБА_1 немає, бо матеріали виконавчих проваджень зберігаються тільки три роки.
Представник позивача просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити.
Відповідач про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
Ст.321 ЦК України встановлює принцип непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст.392 ЦК України закріплює право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
У судовому засіданні встановлено наступне: згідновиконавчого листа № АЕ-371 від 27.11.2000 року виданого Павлоградським міськрайонним судом, щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частині.
Згідно листа Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої у служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), виконавчих документів по яким накладався арешт на майно боржника ОСОБА_1 немає, бо матеріали виконавчих проваджень зберігаються тільки три роки.
Таким чином, Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлен змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майната оголошення заборони на його відчуження.
Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 30, 76-89, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої у служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження- задовольнити.
Скасувати арешт та оголошення заборони на відчуження квартири, накладений на підставі постанови Павлоградсько-Юр`ївського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)від 03.07.2002 року, згідно виконавчого листа № АЕ-371 від 27.11.2000 року виданого Павлоградським міськрайонним судом, щодо квартири, яка знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
Витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 гривень залишити за Позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя: В. О. Головін