Справа № 677/836/23
Провадження № 2/677/480/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

22.08.2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді: Шовкуна В.О.,

за участю секретаря Демчишеної Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи

Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (надалі - ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») Мисюкевич К.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування 28500,00 грн. матеріальної шкоди в порядку регресу.

Позовна заява обґрунтована тим, що 01.04.2019 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/8260874 (надалі ПОЛІС). Забезпеченим ТЗ за Полісом ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 . 14.12.2019 року у с. Чепелівка по вул. П.Шемчука Красилівського району відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю Забезпеченого ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням Відповідача та ТЗ Renault Logan, д.н. НОМЕР_2 . Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.01.2020 року справа №677/9/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Renault Logan, д.н. НОМЕР_2 , що підтверджується постановою суду. Враховуючи наявність у винуватця Полісу, власниця пошкодженого ТЗ Renault Logan, д.н. НОМЕР_2 звернулася до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з заявою про виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Renault Logan, д.н. НОМЕР_2 було проведено його огляд, про що складено акт огляду та здійснено розрахунок, який відображений у ремонтній калькуляції № від 26.12.2019 року, відповідно якої вартість вартість ремонту автомобіля Renault Logan, д.н. НОМЕР_2 складає 37862,02 грн. 11.01.2020 року між Позивачем та потерпілою стороною було укладено договір про врегулювання страхового випадку №, відповідно до якого сторони домовилися, що сума страхового відшкодування становить 28500,00 грн. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт № на суму 28500,00 грн., виплату якої здійснено на користь потерпілої, що підтверджується платіжною інструкцією №001330 від 15.01.2020 року з відомістю до неї.

Відповідно до абзацу «в» пп.38.1.1. п.38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником)».

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.01.2020 року справа №677/9/20, встановлено, що відповідач керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився. А тому, Відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу в розмірі 28500,00 грн.

Ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 29.05.2023 року було відкрито провадження в справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з виклик4ом сторін.

Аргументи учасників справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, надіслала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без участі позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на пізнішу дату суду не надав. Про розгляд справи повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом надіслання судових повісток на зареєстроване місце проживання (а.с.29-30, 36-37). Суд дійшов висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Позиція суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, поважності причин своєї неявки суду не повідомив, не подав відзив на позов, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані позивачем документи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Короткий зміст фактичних обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

01.04.2019 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АМ/8260874). Забезпеченим транспортним засобом за вказаним договором страхування є ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 . Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 грн., франшиза 0,00 грн. (а.с. 4)

14.12.2019 року у с. Чепелівка по вул. П.Шемчука Красилівського району відбулася ДТП за участю Забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та ТЗ Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (а.с. 5-6).

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.01.2020 року у справі №677/9/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вказаною постановою суду встановлено: «14.12.2019 о 16 год. 00 хв. у с. Чепелівка по вул. П.Шемчука, Красилівського району, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VAZ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення із автомобілем «Рено Логан», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Таким чином, допустивши порушення п. 2.5, п. 2.3, п. 12.1 ПДР України, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, за які передбачена відповідальність ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень визнав, в чому розкаявся.» (а.с. 7).

Постанова Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.01.2020 року у справі № 677/9/20 набрала законної сили 27.01.2020 року.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.12.2019 року, додатковому доказуванню не підлягає.

ОСОБА_2 16.12.2019 року звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з повідомленням № 5 про настання події за участю забезпеченого транспортного засобу (а.с. 9)

Власник пошкодженого транспортного засобу Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернулася 16.12.2019 року до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з повідомленням № 293720 про дорожньо-транспортну пригоду, та з заявою № 293720 про виплату страхового відшкодування (а.с. 10, 11, 12)

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Renault Logan, д.н. НОМЕР_2 було проведено його огляд, про що складено акт огляду (а.с. 16).

Згідно з ремонтною калькуляцією № від 26.12.2019 року, вартість ремонту автомобіля Renault Logan, д.н. НОМЕР_2 складає 37862,02 грн. (а.с. 13-14).

11.01.2020 року між ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та потерпілою ОСОБА_3 укладено договір про врегулювання страхового випадку № за Договором АМ № 8260874 від 01.04.2019 року, відповідно до якого сторони домовилися, що сума страхового відшкодування за страховим випадком ДТП, яка сталася 14.12.2019 року в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб Renault Logan, державний номер НОМЕР_2 , становить 28500,00 грн. (а.с. 15).

13.01.2020 року ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт № на суму 28500,00 грн., виплату якої здійснено на користь потерпілої, що підтверджується платіжною інструкцією №001330 від 15.01.2020 року з відомістю до неї (а.с. 17, 18).

28.08.2020 року ПрАТ «СК «Провідна» надіслала ОСОБА_1 досудову вимогу за № , у якій пропонувала відповідачу компенсувати в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 28500,00 грн. до 25.09.2020 року за вказаними у вимозі реквізитами (а.с. 20).

Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України).

Статтею 993 ЦК України та ст.27 Закону України « Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 22 (пункт 22.1) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Положеннями п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Пунктами 5, 6 вказаної постанови Пленуму визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Абзацом 2 частини 1 статті 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Враховуючи, наведене, а також те, що: постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.01.2020 року у справі №677/9/20 ОСОБА_1 , визнано:

- винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у вчиненні ДТП, яка сталась 14.12.2019 року за участі забезпеченого автомобіля «VAZ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Рено Логан», державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), оскільки він 14.12.2019 року під час скоєння вказаної ДТП керував забезпеченим автомобілем «VAZ-21099», НОМЕР_1 , та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився,-

суд доходить висновку, що страховик ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» забезпеченого транспортного засобу «VAZ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1 після виплати 28500,00 грн. страхового відшкодування потерпілій стороні - власнику автомобіля «Рено Логан», державний номерний знак НОМЕР_2 , має право на подачу регресного позову до відповідача (страхувальника) ОСОБА_1 , оскільки розмір виплаченої страхової виплати за вказаним страховим випадком здійснений в межах ліміту відповідальності страховика за договором № АМ/8260874 від 01.04.2019 року, а тому позовні вимоги ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами

Позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір, тому суд задовольняючи позов, на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача відшкодування по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресупро відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 28500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Красилівського районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги позивачем заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА», місце знаходження: 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 25, .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя В.О. Шовкун