Справа № 439/1219/21 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/811/402/23 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , представника Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Гульки Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про стягнення шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про стягнення шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою

Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликалась на те, що в період з 30 березня 2022 року по 1 жовтня 2022 року вона перебувала з межами України.

Вказує. що неодноразово розгляд справи відкладався за клопотанням її представника та з ініціативи відповідача, а в останньому судовому засіданні її представник заявив про неможливість її прибуття в судове засідання, в зв`язку з чим її неявка не може вважатися повторною, без поважних причин.

Просить скасувати ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , представника Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - Гульки Н.О. на її заперечення, перевіривши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка та її представник повторно не з`явилися у судове засідання та не повідомили про причини неявки, клопотань про розгляд справи без їх участі не заявляли та дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись, виходячи із наступних обставин.

Згідно ч.3 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом встановлено, що з 21 липня 2021 року в провадженні Бродівського районного суду Львівської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про стягнення шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Розгляд справи судом призначався неодноразово.

Вматеріалах справи містяться довідки від 27 жовтня 2022 року та від 01 грудня 2022 року про доставку SMS - повідомлення ОСОБА_1 за номером телефону НОМЕР_1 про виклики в судові засідання, призначені на 25 листопада 2022 року та на 10 січня 2022 року ( а.с. 242, 250)

В той же час, відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року № 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 зверталась до суду із заявою про направлення їй повісток SMS-повідомленням.

За таких обставин, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про судові засідання, призначені на 25 листопада 2022 року та на 10 січня 2022 року. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 18 березня 2020 року по справі № 704/435/19-ц.

Стаття 6 Конвенції «про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950, ратифікована ВР України 17.07.1997 гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства. Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

З тексту ст.6 Конвенції прямо витікає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом право на справедливий суд, хоча сам термін «доступність» у наведеній статті не вживається. Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

У справі Веііеt v. Fгапсе від 4 грудня 1995 року, Серія А, N 333-Б Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У справі «Golder v. The United Kingdom» від 21.02.1975 , ЄСПЛ вперше прийшов до висновку, що сама конструкція ст.6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч.1 ст.6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що позивачка ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про судові засідання, призначені на 25 листопада 2022 року та на 10 січня 2022 року, в порушення забезпечення принципу доступу до суду, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача.

За вказаних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, ухвала Бродівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року до скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, п.4 ч.1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 10 січня 2023 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13 квітня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.