Справа № 553/5613/22
Провадження № 2/553/1462/2023
У Х В А Л А

Іменем України

08.05.2023м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Подмаркової Ю.М.,

за участю секретаря Бєлкіної Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

28.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогами: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти у розмірі 222751,05 грн матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, що сталася 26.12.2021 у місті Харкові, стягнути судові витрати.

Ухвалою від 30.11.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання, призначене на 13:00 год. 08.05.2023, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Рум`янцев Є.І. повторно не прибули, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Паришкура В.М. у судовому засіданні вказав на наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що жодного разу позивач не прибув у судове засідання.

Належним чином повідомлені відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про таке.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій повідомив свою електронну адресу, що свідчить про надання згоди, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом.

Позивач у судові засідання, призначені на 04.01.2023, 30.01.2023, 03.03.2023, 04.04.2023 та 08.05.2023 не прибув, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на зазначену ним електронну адресу та направлення повідомлення у додаток "Viber". Заяв від позивача про розгляд справи без його участі не надходило.

Також, про розгляд справи повідомлявся представник позивача - адвокат Рум`янцев Є.І., якому направлялися смс повідомлення «судова повістка про виклик до суду».

Від представника позивача двічі надходили заяви про відкладення розгляду справи від 30.01.2023 та від 03.03.2023, в подальшому, представник без поважних причин до суду не прибув, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до частини 1 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до частини 1 статті 44 Цивільного процесуального кодексу України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 5 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: 3) належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 210 Цивільного процесуального кодексу України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно часиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Таким чином, обставини неявки у судові засідання позивача ОСОБА_1 , якому було відомо наявність цивільної справи за його позовом в суді, неодноразові виклики в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Судом враховується інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2012 р., згідно якого суд відкладає розгляд справи лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, тобто законодавець не передбачив врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

У відповідності до частини 2 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись статтями 10, 43, 44, 131, 210, 223, 257 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде складено 08.05.2023.

Головуючий Ю.М. Подмаркова