ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м.Суми

Справа №592/163/23

Номер провадження 22-ц/816/559/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2023 року в складі судді Бичкова І.Г., ухвалене в м. Суми,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг», мотивуючи вимоги тим, що з 25 жовтня 2007 року по 24 червня 2022 року вона знаходилась у трудових відносинах з відповідачем. Останнім часом відповідач виплачував заробітну плату нерегулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 19062 грн 52 коп. Відповідач відмовляється виплатити позивачу заробітну плату, тому позивач змушена звернутись до суду і просить стягнути з відповідача на її користь заробітну плату в сумі 19062 грн 52 коп. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн, оскільки зазначеними діями відповідача їй було завдано моральних страждань. Через невиплату грошей вона була вимушена брати кошти в борг, що її дуже пригнічувало. Все це вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволений.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 19062 грн 52 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити в частині стягнення з товариства на користь позивача заборгованості по заробітній платі з суми 19062 грн 52 коп. на суму 9062 грн 52 коп., а в частині стягнення з товариства на користь позивача моральної шкоди відмовити.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що станом на день звернення до суду позивачу було достовірно відомо про перерахування товариством на його банківський рахунок частини заробітної плати. Зазначає, що 12 вересня 2022 року товариство на виконання свого зобов`язання щодо сплати заборгованості по заробітній платі перерахувало позивачу заробітну плату за червень 2022 року в сумі 10 000 грн 00 коп., що підтверджується супровідною відомістю для перерахування коштів на поточні рахунки № НОМЕР_1 за червень 2022 року, тому у зв`язку з частковим виконанням товариством зобов`язання по виплаті заробітної плати позивачу сума стягнення підлягає зменшенню на суму вже виплаченої заробітної плати 10 000 грн 00 коп.

Вказує, що позивач не надав жодного доказу, який би свідчив про заподіяння йому моральної шкоди.

Зазначає, що затримка виплати заробітної плати позивачу не може слугувати належним та допустимим доказом заподіяння моральної (немайнової) шкоди і аж ніяк не констатують такий факт, оскільки оцінка будь-яких явищ залежить від психофізіологічних особливостей їх сприйняття (оцінки) конкретної особи.

Посилається на те, що основною умовою відшкодування моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною позивача не направлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 24062 грн 52 коп. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 25 жовтня 2007 року. 24 червня 2022 року її було звільнено за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 6).

Останнім часом відповідач виплачував заробітну плату нерегулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 19062 грн 52 коп., що підтверджується розрахунковим листком, наданим Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (а.с. 7).

З довідки до акту огляду МСЕК від 12 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням (а.с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що на день звільнення позивача заробітна плата їй не була виплачена, у зв`язку з чим виникла заборгованість із заробітної плати в розмірі 19062 грн 52 коп, що підлягає стягненню з відповідача. Крім того, підлягає відшкодуванню і моральна шкода в сумі 5000 грн 00 коп.

Колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнення заборгованості із заробітної плати з відповідача на користь позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з вимогами статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем, в порушення приведених норм матеріального права, своєчасно не було виплачено позивачу заробітну плату, внаслідок чого виникла заборгованість.

Разом з тим, із наданої апеляційному суду копії супровідної відомості для перерахування коштів на поточні рахунки № НОМЕР_1 за червень 2022 року вбачається, що 12 вересня 2022 року товариство перерахувало позивачу заробітну плату за червень 2022 року в сумі 10000 грн 00 коп. (а.с. 24).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом вимог ст. 278 ЦПК України вказує про обмеження товариства у праві подачі відзиву на позов та відповідних доказів у визначений законом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухали про відкриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 09 січня 2023 року про відкриття провадження у справі вручена представнику товариства 18 січня 2023 року (а.с. 13), тобто до 03 лютого 2023 року відповідач мав право подати відзив на позов та докази існуючої заборгованості із заробітної плати перед ОСОБА_1 .

Однак, 30 січня 2023 року, до закінчення наданого товариству строку на подачу відзиву, та в порушення процесуальних строків, визначених Законом, суд ухвалив рішення у справі.

На підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе прийняти додану до апеляційної скарги копію супровідної відомості для перерахування коштів на поточні рахунки № НОМЕР_1 за червень 2022 року від 12 вересня 2022 року, як доказ, який не було подано відповідачем до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача заборгованості із заробітної плати перед позивачем, але неправильно визначив розмір цієї заборгованості, тому рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості необхідно змінити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати у сумі 9062 грн 52 коп., а не 19062 грн 52 коп., як помилково вказав суд першої інстанції.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Статтею 237-1 КЗпП України встановлено право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, відповідно до якої, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом встановлено, що діями відповідача були порушені права позивача на отримання плати за свою працю, чим завдано йому моральної шкоди, оскільки фактично позбавлено можливості задовольняти необхідні життєві потреби, про що позивачем зазначено у позовній заяві.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд керувався положеннями трудового законодавства, з урахуванням характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, та інших обставин справи, що відповідає роз`ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 та обґрунтовано, з урахуванням принципу розумності й справедливості, визначив на її відшкодування 5000 грн 00 коп.

Таким чином, рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру заборгованості і з заробітної плати та в частині вирішення питання розподілу судових витрат. З Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 9062 грн 52 коп. заборгованості із заробітної плати, а не 19062 грн 52 коп., як визначив суд першої інстанції.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат також підлягає зміні.

У зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 627 грн 42 коп.

За подання апеляційної скарги Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання Інжиніринг» сплачено судовий збір у розмірі 1610 грн 40 коп., а оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1275 грн 76 коп. підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2023 року в частині визначення розміру заборгованості із заробітної плати та в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 9062 грн 52 коп.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 627 грн 42 коп.

Компенсувати Акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1275 гривень 76 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

С. С. Ткачук