Справа № 298/576/23
Номер провадження 2/298/159/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17.06.2021 розірвано шлюб між нею і відповідачем та стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 2019 року народження в розмірі 3000 грн. щомісячно. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.12.2022 року рішення суду першої інстанції змінено та стягнуто аліменти в сумі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, визначений розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. Зазначає, що з часу призначеня аліментів змінився її матеріальний та сімейний стан, оскільки вона одна виховує дитину, отримує мізерну заробітну плату. З посиланням на довідку про склад сімї вказує, що на її утриманні крім доньки перебувають мама, яка є інвалідом 2 групи та бабуся, яка є особою похилого віку. Також зазначає, що відповідач ухиляється добровільно приймати участь у додаткових витратах на утримання дитини, матеріально не допомагає, не виконує свої батьківські обов`язки, не цікавиться дитиною та їй відомо, що відповідач працює закордоном і отримує заробіток близький до 1000 євро щомісяця. У зв`язку з цим позивачка просить змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 31 серпня 2021 року, та стягувати аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 30.06.2023 року відповідач зокрема зазначає, що він справно сплачує аліменти, не ухиляється від виконання батьківських обов`язків. На момент прийняття рішення апеляційного суду у матері позивачки вже була встановлена група інвалідності і така та бабуся вже перебували на утриманні позивачки, розмір доходу позивачки не зменшився, нового шлюбу вона не уклала. Позивачкою не надано доказів зміни її матеріального становища та сімейного стану з 28.12.2021 року. Вказує на те, що як на день винесення постанови суду від 28.12.2021 року, так і по теперішній час він не працює, єдиний дохід, що він отримує від періодичних заробітків, дозволяє сплачувати аліменти на утримання доньки та утримувати стареньких батьків. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що твердження відповідача про перебування у нього на утриманні батьків не відповідає дійсності, так як і твердження про те, що він не працює, оскільки позивачці відомо про те, що відповідач тривалий час перебуває на заробітках в Чехії і має стабільний дохід. Також вказує на те, що в її мами виявили онкологічне захворювання вже після винесення рішення суду від 28.12.2023 року, у зв`язку із чим були понесенні значні витрати на лікування мами, а тому вважає, що її матеріальний стан погіршився після призначення аліментів. Надала розрахунок заборгованості сплати аліментів на спростування тверджень відповідача про вчасну сплату таких.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила такі задовольнити.

Відповідач, також в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся судом. Клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи не поступало.

Зважаючи на наведене, суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази надані в обґрунтування та спростування позовних вимог судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина підтверджується копією рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2021 року.

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10.09.2019.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.12.2021 року змінено рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17.06.2021 року, та в кінцевому результаті з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На даний час сторони проживають окремо. При цьому, малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, згідно довідки №44 від 07 березня 2023 року, виданої Дубриницькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України.

Відповідно до довідки (без номеру та дати) виданої Ужгородською районною державною адміністрацією, зробітна плата позивачки за місяць складає 8552,00 грн..

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 (серія НОМЕР_3 ) від 07.09.2022 року (довічно) ОСОБА_4 являється інвалідом 2 групи, загальне захворювання.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 915 від 08.07.2022 року ОСОБА_4 протипоказана робота з підвищеними фізичними, психологічними навантаженнями, з можливим опромінюванням, токсичними алергенами. Рекомендовано наступні заходи щодо відновлення працездатності: нагляд в сімейного лікаря, онколога.

Згідно до виписки із медичної картки стаціонарно хворого №1240 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала на стаціонарному лікуванні з 08.03.2023 по 14.03.2023.

Встановивши вищевикладені обставини, надавши оцінку доказам наданих в їх обгрунтування суд дійшов до наступних правових висновків.

У відповідності до ст.18 та ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Між тим право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13.

З огляду на визначену можливість змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, згідно з ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Тому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що предявляючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_1 належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом.

Позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про збільшення витрат позивача на утримання неповнолітньої доньки. Також не подано жодних доказів зміни сімейного стану сторін.

На підтвердження зміни матеріального стану відповідача, позивачка вказує на те, що їй достовірно відомо, зі слів знайомих, що такий працює закордоном та отримує більше 1000 євро в місяць, однак докази даного твердження в матеріалах справи відсутні. Також не надано доказів зміни матеріального становища позивача з часу призначення аліментів судом.

В метеріалах справи відсутні доказ того, що ОСОБА_4 є мамою позивачки, крім того, сам факт захворювання особи не є належним доказом того, що така є непрацездатною, потребує утримання та перебуває на утриманні своєї доньки.

Таким чином, ОСОБА_1 не довела належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших змін, які на підставі ст.192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів.

Зважаючи на те, що судом було встановлено необґрунтованість пред`явленого позову, з цих міркувань суд не оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві, зокрема щодо наявності на його утриманні непрацездатних батьків та щодо його скрутного матеріального становища.

На підставі викладеного та керуючись ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.192 СК України, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Дату складання повного тексту судового рішення 16 серпня 2023 року.

Головуючий Тарасевич П.П.