У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023 Справа №607/9960/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Івашків О.М.

представника заявника ОСОБА_1

зацікавлених осіб:

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відділу ДВС

у місті Тернополі Західного

міжрегіонального управління

Міністерства юстиції Хлистун Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву представника ОСОБА_4 адвоката Александрова Віктора Валерійовича, зацікавлені особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню , -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Александров В.В. в інтересах ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою, у якій просить визнативиконавчий лист,виданий 27.09.2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, у справі №607/9960/18, про усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням - магазином, загальною площею 1 515,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_4 звільнити зазначене приміщення магазину, таким що не підлягає виконанню, у зв`язку із добровільним його виконанням боржником.

В обґрунтування заявлених вимог,заявник вказує на те, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2020 року у цивільній справі № 607/9960/18 ухвалено усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням магазином, загальною площею 1 515,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_4 звільнити зазначене приміщення магазину. Додатковим рішенням цього суду від 20.05.2021 року, у даній цивільній справі ухвалено усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належним їй на праві власності нежитловим приміщенням магазином, загальною площею 1 515,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_5 звільнити зазначене приміщення магазину. Дані судові рішення суду, залишені без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 08.09.2021 та постановою Верховного Суду від 15.06.2022. На виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2020 у даній справі, судом видано виконавчий лист від 27.09.2021 року. Зазначив, що ОСОБА_4 виконав рішення суду в добровільному порядку, а саме усунув ОСОБА_2 перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням магазином, загальною площею 1 515,8 кв.м. ( АДРЕСА_1 ), шляхом звільнення зазначеного приміщення магазину від своїх особистих речей та речей, які ним використовувались при здійснення підприємницької діяльності. Відповідно, на даний час, він не здійснює жодної господарської діяльності у зазначеному майні, не перебуває там особисто та не зберігає власного майна чи речей. Його користування об`єктом нерухомого майна - магазином за адресою АДРЕСА_1 , площею 1515,8 кв.м. здійснювалось на основі договору оренди нерухомого майна 12/04/17 від 12.04.2017 року, що підтверджено вказаними судовими рішеннями. Крім того, ОСОБА_4 здавав частину приміщення в розмірі 250 кв.м. в суборенду ОСОБА_5 на підставі договору суборенди нежитлового приміщення від 12.04.2017. Із 06.02.2019 нерухоме майно - магазин за адресою АДРЕСА_1 , площею 1 515,8 кв.м. перейшло у власність ТОВ «Талан Тер», що підтверджується постановою ВС від 16.09.2020 у справі №607/15555/17. У власність ОСОБА_2 дане майно повернулося лише 08.12.2021 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.06.2021 у справі №607/16805/20, яке набрало законної сили 08.12.2021. Так, 15.07.2021 року між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 укладено додаткову угоду до договору суборенди нежитлового приміщення від 12 квітня 2017 року, якою вони достроково розірвали договір суборенди нежитлового приміщення від 12 квітня 2017 року. Відповідно, 15.07.2021 сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі, згідно якого Суборендар передає, а Орендар приймає раніше здане в оренду нежитлове приміщення, площею - 250 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього, того ж дня 15.07.2021 року, між ТОВ «Талан Тер» та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду до Договору оренди нерухомого майна 12/04/17 від 12.04.2017 року стосовно його дострокового розірвання. Відповідно 15.07.2021 року сторонами складено та підписано Акт приймання передачі нерухомого майна - магазину за адресою АДРЕСА_1 , площею 1 515,8 кв.м. Додатковим підтвердженням того, що ОСОБА_4 не здійснює господарську діяльність у цьому приміщенні є Витяг з реєстру платників єдиного податку №0522 та витяг №10177 з реєстру платників єдиного податку. Всі речі та майно, яке перебувало у спірному магазині, ОСОБА_4 було відчужено 14.07.2021 третім особам, про що свідчать договори купівлі-продажу від 14.07.2021 та акти приймання - передачі до них. Позивач звільнив 15.07.2021 спірне приміщення магазину та передав його ТОВ «Талан Тер», яке було його власником з 16.09.2020 до 08.12.2021. Зазначає, що державним виконавцем було здійснено два виходи у магазин за адресою: АДРЕСА_1 , та при цьому не було встановлено присутність боржника і його речей, що підтверджено актами від 17.10.2022 та 27.10.2022. Відтак, рішення у справі №607/9960/18 вважається таким, що виконане. Про те, що рішення суду виконане добровільно, шляхом його звільнення визнавалось самим стягувачем, що підтверджено листом від 21.09.2021 та її відзивом на касаційну скаргу у даній справі. Вважає, що державний виконавець не може виконати рішення суду, оскільки його вже виконано боржником ОСОБА_4 .. На даний час, стягувач ОСОБА_2 дане приміщення здає в оренду ТОВ «Арій Вест» на підставі договору оренди від 16.07.2021 (з 08.12.2021 як правонаступник згідно ст.770 ЦК України), яке їй сплачує оренду плату, та остання приймає її. Також зазначає, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 28.09.2022, у справі №607/16805/20, встановлено, що ТОВ «Арій Вест» є учасником інших правовідносин, які відмінні від виниклого між сторонам спору, та заперечує нікчемність договору оренди, який уклало з ТОВ «Талан Тер» 16 липня 2021 року. Разом з тим, стягувач, достеменно знаючи, що ОСОБА_4 виконав рішення суду, подала виконавчий документ у виконавчу службу, намагається вчинити дії, щодо незаконного покладення на нього виконавчого збору, придумує зобов`язання по передачі їй приміщення магазину по акту приймання-передачі, подає заяви про внесення змін у рішення через заяви про роз`яснення рішення суду, чим порушує права ОСОБА_4 , який виконав рішення суду. ОСОБА_2 наполягає на тому, що приміщення знаходиться у володінні ТОВ «Талан Тер» про що свідчать рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.06.2021 року, справі №607/16805/20, ухвали Тернопільського міськрайонного судуТернопільської області від 17.11.2022, від 15.02.2023 та від 01.03.2023 у справі №607/16805/20, що є взаємовиключними твердженнями, як у справі №607/9960/18. Таким чином, враховуючи наведене, вважає, що виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_2 подала суду письмові заперечення на подану заяву, у яких вважає, що зазначені підстави адвокатом Александровим В.В. для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого 27.09.2021 р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, вважає надуманими, а наведені у заяві вимоги, безпідставними та незаконними, спрямованими як на ухилення ОСОБА_4 від виконання ухваленого у даній справі рішення від 14.08.2020 р., так і на уникнення від кримінальної відповідальності за його умисне невиконання судового рішення. Вважає, що сторона боржника ОСОБА_4 фактично домагається перегляду судом свого рішення у даній справі, яке набрало законної сили. Зазначила, що одночасне посилання боржника у поданій ним заяві на матеріально-правові та процесуально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є неприпустимими. Вважає, що матеріали даної справи, а також матеріали виконавчого провадження №69959268 свідчать про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Факти зазначені у заяві про те, що ТзОВ «Талан Тер» було власником магазину з 06.02.2019 року по 08.12.2021 року не відповідають дійсності, оскільки на думку ОСОБА_2 зазначене товариство було його незаконним володільцем. Крім цього, 07.10.2020 року, ухвалою суду було заборонено ТОВ «Талан Тер» вчиняти будь-які дії із спірним магазином до 14.06.2022 року. ОСОБА_2 вказала, що вона починаючи з 31.05.2017 року по даний час є законним власником магазину по АДРЕСА_1 , право власності на який нею набуто на підставі договору дарування магазину від 31.05.2017 року. 01.07.2019 року в Державному реєстрі речових прав було відновлено реєстрацію права власності ОСОБА_2 на зазначений магазин. Також ОСОБА_2 зазначила, що покликання нею у поданому відзиві від 20.10.2021 року на касаційну скаргу про добровільне виконання судового рішення у даній справі було зумовлено її хворобливим станом, під час якого вона не змогла перевірити приміщення спірного магазину на предмет наявності чи відсутності у ньому речей ОСОБА_4 , а тому діяла під впливом обману зі сторони відповідача, який повідомив її про добровільне звільнення вказаного приміщення. Зазначила, що у належному їй приміщенні магазину, під прикриттям ТОВ «Арій Вест» надалі здійснює торгівлю боржник ОСОБА_4 , а ТОВ «Арій Вест» всупереч волі ОСОБА_2 надсилає на її рахунок 6000 грн., однак реальна вартість орендної плати складає 183 060 грн. на місяць. Також зазначила, що визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження та їх одночасне застосування є неможливим. Крім цього, вказала, що двома виходами старшого державного виконавця Хлистун Д.В. в приміщення належного стягувачу магазину не вдалось перевірити правдивість тверджень боржника ОСОБА_4 про добровільне виконання ним наведеного рішення суду. Зазначила, що згідно ст..18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Установленість обов`язковості судового рішення, яке набрало законної сили, не дозволяє ставити його виконання в залежність від волі боржника або будь-яких інших осіб. Відтак, просить відмовити у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Представником ОСОБА_4 адвокатом Александровим В.В. подано відповідь на заперечення ОСОБА_2 , у якій зазначив, що виконавче провадження №69959286 було відкрите 30.09.2022 року на підставі заяви стягувача. Державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій було здійснено два виходи у магазин за адресою: АДРЕСА_1 під час яких не було встановлено присутність боржника та його речей, що підтверджено актами від 17.10.2022 та 27.10.2022 року. Твердження ОСОБА_2 про вчинення їй перешкод у виконавчих діях 17.10.2022 не відповідають дійсності, оскільки нею ж було викликано працівники поліції. Також просить врахувати, що у іншому виконавчому провадженні №69959343 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 17.03.2023 та складено акт державного виконавця про передачу стягувану предметів зазначених у виконавчому документі, згідно яких державний виконавець передав ОСОБА_2 приміщення спірного магазину згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 25.06.2021, ухваленого у іншій цивільній справі №607/16805/20. Наявність, у спірному приміщенні магазину інших осіб та їх майна, відмінного від боржника та його майна є іншими обставинами, які не входять в предмет примусового виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14.08.2020 у даній справі. Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 добровільно виконав рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14.08.2020 року у даній справі, тому згідно ч.2 ст.432 ЦПК України, виконавчий лист, виданий на його виконання слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Також, ОСОБА_2 надала суду додаткові пояснення згідно яких зазначила, що 06.04.2023 року на вимогу державного виконавця від 03.04.2023 у виконавчому провадженні №69959286, вона прибула до належного їй магазину по АДРЕСА_1 , однак там знаходились охоронці ТОВ «Явір-2000», які не відчиняли ворота та не допускали державного виконавця та учасників. У зв`язку із цим, було викликано працівників поліції. Однак, вчинення виконавчих дій не було здійснено, оскільки був відсутній безперешкодний доступ до приміщення спірного магазину, у зв`язку із чим державним виконавцем було складено акт. Вважає, що державним виконавцем не було забезпечено згідно наданих йому повноважень Законом України «Про виконавче провадження» доступу до спірного приміщення магазину. Також вважає, що боржник ОСОБА_4 не виконав свій обов`язок щодо звільнення приміщення вказаного магазину по АДРЕСА_1 від своїх речей, а тому на її думку, відсутні підстави для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Представник заявника ОСОБА_4 адвокат Александров В.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у поданій заяві та відповіді на заперечення.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача адвокат Бочан І.П. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили, із мотивів, наведених у письмових запереченнях та поясненнях.

Представник Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хлистун Д.В. в судовому засіданні пояснила, що дані про фактичне виконання судового рішення ОСОБА_4 у матеріалах виконавчого провадження відсутні, оскільки на даний час не встановлено, постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням судового рішення боржником, державним виконавцем на даний час не виносилось.

Зацікавлені особи, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 березня 2023 року заяву прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Перевіривши надані заявником докази, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2020 року у цивільній справі №607/9960/18, усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належній їй на праві власності нежитловим приміщенням магазином, загальною площею 1 515,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_4 звільнити зазначене приміщення магазину, а також стягнуто судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2021 року, у даній цивільній справі доповнено резолютивну частину рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2020 року та усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належній їй на праві власності нежитловим приміщенням магазином, загальною площею 1 515,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_5 звільнити зазначене приміщення магазину, а також стягнуто судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Зазначені судові рішення залишені без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 08.09.2021 року та постановою Верховного Суду від 15.06.2022 року.

На виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 серпня 2020 року, у справі даній справі, судом, 27.09.2021 року, видано виконавчий лист.

Судом з`ясовано, що на виконанні відділу ДВС у м.Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебувають виконавчі провадження: №69959286, яке відкрите 30.09.2022 року та №70831964, яке відкрите 24.01.2023 року з примусового виконання виконавчих листів, виданих Тернопільським міськрайонним судом на виконання рішення даного суду від 14.08.2020 року, та додаткового рішення цього ж суду від 20.05.2021 року на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 ..

17.10.2022 року боржник ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №69959286 звернувся до державного виконавця із клопотанням про закінчення виконавчого провадження, мотивуючи тим, що він повністю виконав судове рішення від 27.09.2021 року у справі №607/9960/18 в добровільному порядку та усунув стягувачеві ОСОБА_2 перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням магазину по АДРЕСА_1 , у тому числі звільнив його від своїх особистих речей та речей, які використовувались ним при здійсненні ним підприємницької діяльності.

Старшим державним виконавцем відділу ДВС у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Хлистун Д.В. складено акт державного виконавця від 17.10.2022 року, у якому виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що перевірити виконання рішення суду не виявилось можливим з ряду причин. ОСОБА_4 за вказаним місцем не перебуває, на місце вчинення виконавчих дій з`явились: представник боржника адвокат Александров В.В., який подав документи до матеріалів виконавчого провадження. Також був присутній представник ТзОВ «Арій Вест», адвокат Яворський А.В. З тверджень стягувача ОСОБА_2 акт прийому-передачі від ОСОБА_4 відсутній станом на сьогоднішній день.

Крім цього, 27.10.2022 року зазначеним держаним виконавцем складено акт державного виконавця, відповідно до якого виходом державного виконавця за адресою: м.Тернопіль, вул.. Торговиця (Живова),45 перевірити виконання рішення суду не виявилось можливим з певних причин. На місце проведення виконавчих дій з`явились: стягувач ОСОБА_2 , її представник ОСОБА_8 , представник боржника ОСОБА_1 , представник ТзОВ «Арій Вест» Яворський А.В., представник ТзОВ «Талан Тер» Мельник Ю.Л., боржник ОСОБА_4 не з`явився.

Також, 06.04.2023 року у вказаному виконавчому провадженні, державним виконавцем складено акт державного виконавця відповідно до якого виходом державного виконавця за адресою: м.Тернопіль, вул.Торговиця, 45 було виявлено, що на воротах магазину встановлена колодка, а також висіла вивіска про те, що в даному приміщенні проводиться ревізія з 06.04 по 07.04.2023 року. На прохання державного виконавця до охоронця який знаходиться на території, відмовляється відкрити вхідні ворота. З`явився боржник ОСОБА_4 , який повідомив, що виконав рішення суду та перешкод не вчиняє. Стягувач не забезпечив безперешкодний доступ до приміщення магазину. Факту виконання судового рішення боржником ОСОБА_4 встановлено не було.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 431 ЦПК України, визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

За положеннями ст.ст..1,2 України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженостіта об`єктивності.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

Заявник в обґрунтування підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вказує на те, що рішення суду у справі № 607/9960/18 виконане боржником ОСОБА_4 добровільно, оскільки останній усунув стягувачу ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належний їй нежитловим приміщенням магазином, загальною площею 1 515,8 кв.м. ( АДРЕСА_1 ), шляхом звільнення зазначеного приміщення магазину від своїх особистих речей та речей, які ним використовувались при здійснення підприємницької діяльності. Зазначив, що боржник ОСОБА_4 на даний час, не здійснює жодної господарської діяльності у зазначеному приміщенні магазину, не перебуває там особисто та не зберігає власного майна чи речей, відтак вважає, що слід визнати спірний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Водночас, суд вважає, що заявник не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували виконання ним зазначеного судового рішення до моменту відкриття виконавчого провадження, тобто до примусового виконання судового рішення державним виконавцем.

Так, суд констатує, що примусове виконання зазначеного судового рішення розпочалось органом державної виконавчої служби із 30.09.2022 року. Під час здійснення виконавчого провадження №69959286, державним виконавцем вчинялись певні виконавчі дії, у тому числі, було здійснено виходи за місцем розташування спірного приміщення магазину: АДРЕСА_1 17.10., 27.10.2022 року та 06.04.2023 року, з метою виконання судового рішення боржником ОСОБА_4 . Однак факт виконання зазначеного судового рішення боржником ОСОБА_4 про який зазначає його представник у поданій ним заяві, державним виконавцем встановлено не було, оскільки як вбачається із наведених актів, складених державним виконавцем, боржник ОСОБА_4 на проведення виконавчих дій упродовж двох разів не з`являвся, а 06.04.2023 року державний виконавець не зміг потрапити в приміщення даного магазину через його недопущення. Таким чином, суд не бере до уваги твердження представника боржника наведені ним у поданій заяві про те, що ОСОБА_4 добровільно виконав судове рішення у спосіб зазначений у ньому. Також, суд не бере до уваги покликання представника заявника, як підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконаню на ту обставину, що державним виконавцем у іншому виконавчому провадженні №69959343 по примусовому виконанні виконавчого листа №607/16805/20, який виданий Тернопільським міськрайонним судом 21.12.2021 року про витребування від ТзОВ «Танлан Тер» на користь ОСОБА_2 об`єктів нерухомого майна, у тому числі магазину за адресою: АДРЕСА_1 , 17.03.2023 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржником у ньому є юридична особа ТзОВ «Талан Тер», а не ОСОБА_4 , а закінчення виконавчого провадження у ньому, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого у даній справі. Крім цього, суд зауважує, що під час виконавчого провадження державним виконавцем не було взято до уваги подане 17.10.2022 боржником клопотання про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із фактичним виконанням в повному осбязі рішення згідно із виконавчим документом.

Пунктом 9 частини 1 визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що виконання в повному обсязі визначеного судовим рішенням обов`язку боржником в ході виконавчого провадження є підставою для закінчення такого виконавчого провадження, а не для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відтак, враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_4 .

Інших, передбачених частиною 2 статті 432 Цивільного процесуального кодексу України, підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суду не надано, та судом таких обставин не встановлено.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 432 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_4 адвоката Александрова Віктора Валерійовича, зацікавлені особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити у повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11 квітня 2023 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан