Справа №155/373/22
Провадження №2/155/3/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2023 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Санакоєва Д.Т.,

при секретарі судових засідань Федонюк О.М.,

за участю: представника позивача - адвоката Рущака В.М.,

представника відповідача ПрАТ «УАСК «АСКА» - Пронякіна Є.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Попова Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ФОП ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Рущак В.М., звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ФОП ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 , а саме позивач просить стягнути на його користь з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» 100 000 грн страхового відшкодування, з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 - 115 730 грн матеріального збитку та 50 000 грн моральної шкоди та з обох відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20 червня 2019 року о 18 годині 00 хвилин, на автодорозі Н-17 сполученням Львів-Радехів-Луцьк 81 км, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Mercedes Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з трактором Dongfeng під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а позивач був доставлений у Горохівську районну лікарню.

19.07.2019 року за даним фактом слідчим відділенням Горохівського ВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до ЄРДР за №0000261 за ч.1 ст.286 КК України. 29.02.2020 року - винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою судді Горохівського районного суду Волинської області від 01.09.2021 року, провадження у справі відносно позивача за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано матеріальних збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Dongfeng у розмірі 215 730 гривень.

Власником транспортного засобу марки Mercedes Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є фізична особа підприємець ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність його транспортного засобу застрахована у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ліміт страхової суми згідно полісу становить 100 000 грн. за шкоду заподіяну майну, розмір франшизи 0 грн. Тому позивач просить дану суму (100 000 грн) стягнути із страхової компанії.

На думку позивача, порушення водієм марки Mercedes Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України, стало причиною та умовою виникнення і настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП пошкодження транспортних засобів. Тому 115 730 грн просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .

Крім того, внаслідок даної пригоди позивачу була завдана моральна шкода, оскільки він отримав тілесні ушкодження, залишився без транспортного засобу, його звичний спосіб життя та життєві зв`язки були порушенні, він перебував у стресі та на даний час відчуває душевні страждання, пов`язані з чималими витратами та зусиллями, які він змушений нести для відновлення свого права. Свої моральні страждання позивач оцінює в 50 000 грн, які просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .

Також просить стягнути з відповідачів витрати пов`язані з наданням правничої допомоги, що становлять 10 000 грн.

Ухвалою судді від 23.05.2022 відкрито провадження у справі.

16.06.2022 до суду надійшов відзив представника відповідача ФОП ОСОБА_1 адвоката Попова Р.О. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що звіт про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №148/05-20 від 20.06.2019 є лише попереднім оціночним документом та не може підтвердити розмір заподіяного збитку, не є висновком експерта, а тому не є належним доказом. Крім того, представник відповідача заперечує, що дорожньо-транспортна пригода виникла внаслідок порушення ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України. У постанові Горохівського районного суду Волинської області від 01.09.2021 року встановлено, що визначити дії якого з водіїв знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди не представляється можливим, а тому й обов`язок відшкодувати завдану шкоду не виник. Крім того, позивачем не доведено обставин та підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, не надано обґрунтованих доказів, які б підтверджували факт заподіяння моральної шкоди та не доведено понесених витрат на правову допомогу. Тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

01.07.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача ПрАТ «УАСК «АСКА», в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступні підстави. Відповідно до п.32.1 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування. Оскільки вина водія не встановлена та не доведена, тому дана обставина виключає можливість здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну ОСОБА_2 . Будь-яких доказів вини ОСОБА_4 позивачем не додано. За відсутності вини обох учасників ДТП у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на таке відшкодування.

Крім того, представник відповідача зазначив, що 22.07.2019 року представником позивача було подано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 20.06.2019 року, однак із заявою про виплату страхового відшкодування позивач не звертався. З моменту настання ДТП до моменту звернення з позовною заявою до ПрАТ «УАСК «АСКА» за шкоду заподіяну майну потерпілого пройшло 2 роки 10 місяців 13 днів, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування у відповідності до п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пропуском річного строку звернення.

Окрім цього, звітом №148/05-20 від 25.05.2020 року встановлено економічну недоцільність відновлення транспортного засобу, однак, разом з тим, не визначено вартість транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. На думку представника відповідача, позовні вимоги до страхової компанії у розмірі 100 000 грн позивачем не доведено, оскільки у відповідності до п.30.2 ст.30 Закону у ПрАТ «УАСК «АСКА» відсутній обов`язок щодо відшкодування повної ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позові та просив їх задовольнити. Крім того, суду пояснив, що із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_2 звертався 22.07.2019 року. Із заявою про страхове відшкодування звернувся до страхової компанії до закінчення річного терміну листом від 05.05.2020 року та повторно - 12.08.2020 року, при цьому рішення у справі про адміністративне правопорушення прийнято ще не було. Відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення не складався та він не був притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки у зв`язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , вийшов термін притягнення. Представник позивача стверджував, що оцінювач мав би провести оцінку заданих збитків, зважаючи, що позивач повідомив про дорожньо-транспортну пригоду.

Представник відповідача ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав зазначених у відзиві. Крім того, суду пояснив, що замовником звіту про оцінку вартості збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу була страхова компанія, питання про вартість трактора після дорожньо-транспортної пригоди не вирішувалось, оскільки була відсутня заява про виплату страхового відшкодування.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_1 - адвокат Попов Р.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав зазначених у відзиві, суду пояснив, що звіт про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №148/05-20 від 20.06.2019 є лише попереднім оціночним документом та не може підтвердити розмір заподіяного збитку, не є висновком експерта, транспортний засіб залишився у позивача, а тому реальні збитки вирахувати неможливо. Крім того, представник відповідача в судовому засіданні заперечував, що дорожньо-транспортна пригода виникла внаслідок порушення ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України, оскільки в діях останнього відсутня вина, а тому й обов`язок з відшкодування шкоди не виник. Представник відповідача вважає, що в матеріалах справи відсутні докази завдання моральної шкоди позивачу та витрат на правову допомогу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи. про причини неявки суд не повідомив, письмові пояснення суду не надав.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку усім доказам в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку .

У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст.16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 26.06.2019 року ГУ Держпродспоживслужба в Волинській області (а.с.22) вбачається, що ОСОБА_2 є власником колісного трактора марки Dongfeng DF-354, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

18.07.2019 року в Горохівський ВП ГУНП у Волинській області надійшла заява ОСОБА_2 про вчинення злочину, а саме, що 20 червня 2019 року біля 18 годині 00 хвилин, водій автомобіля марки «Мерседес Бенс», моделі 2534, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухаючись автодорогою Н-17 сполученням «Львів-Луцьк», поблизу м. Горохів допустив наїзд на трактор DF-354 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій трактора ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

19.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за №0000261.

Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 29.02.2020 року (а.с.15-17) причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм трактора ОСОБА_2 вимог п.п.1.3, 1.4, 1.5, 2.3а, 2.3б, 10.2 Правил дорожнього руху України, враховуючи, що в результаті ДТП водію вантажного автомобіля ОСОБА_4 не спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому кримінальне провадження №0000261 від 19.07.2019 року закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

З висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 8325 від 25.11.2020 року, вбачається, що дорожня ситуація, що склалася на момент ДТП в наданих на дослідження матеріалах справи про адміністративне правопорушення №155/33/20 викладена неоднозначно, згідно п.2.3 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» експерту забороняється самостійно вибирати вихідні дані для проведення експертизи, тому авто технічні дослідження проводяться по двох варіантах дорожньої ситуації.

1.1Дорожня ситуація №1 (з пояснень ОСОБА_2 ) у ситуації, що розглядається, водій автомобіля «Mercedes Benz», моделі 2534, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.2.3 (б), та п.13.1 Правил дорожнього руху, а саме: під час руху повинен стежити за дорожньою обстановкою та дотримуватись безпечної дистанції до трактора Dongfeng DF 354, який рухався в попутному напрямку.

1.2Дорожня ситуація №2 (з пояснень ОСОБА_4 ) у ситуації, що розглядається, водій автомобіля «Mercedes Benz», моделі 2534, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, а саме: в момент виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

2.1 Дорожня ситуація №1 (з пояснень ОСОБА_2 ) у ситуації, що розглядається, водій трактора Dongfeng DF 354 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.2 Правил дорожнього руху, а саме: перед виїздом на проїзну частину автодороги Н-17 повинен був переконатись, у відсутності транспортних засобів на ній, після чого міг продовжити рух, рухаючись якнайближче до правого краю проїзної частини.

2.2 Дорожня ситуація №2 (з пояснень ОСОБА_4 ) у ситуації, що розглядається, водій трактора Dongfeng DF 354 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.2.3 (б) та п.10.2 Правил дорожнього руху, а саме: стежити за дорожньою обстановкою та перед виїздом на проїзну частину автодороги Н-17 дати дорогу автомобілю «Mercedes Benz», моделі 2534, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по ній.

3. Оскільки, в поясненнях водія трактора Dongfeng DF 354 містяться суттєві суперечності стосовно механізму розвитку ДТП, ніж в поясненнях водія автомобіля «Mercedes Benz», моделі 2534, державний номерний знак НОМЕР_1 , які неможливо усунути шляхом проведення автотехнічних досліджень, тобто дорожня ситуація, що склалася на момент ДТП в наданих на дослідження матеріалах справи про адмінправопорушення №151/33/20 викладена неоднозначно, тому визначити дії якого з водіїв знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди не представляється можливим (а.с.77-81).

Постановою судді Горохівського районного суду від 01.09.2021 року провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.18-21).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу марки Mercedes Benz моделі 2534, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , - ФОП ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «УАСК «АСКА», згідно полісу №АМ/892240 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, де страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю, здоров`ю становить 200 000 грн, за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн, розмір франшизи 0 (а.с. 35)

22.07.2019 за вих. №383-07 надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи ОСОБА_2 , в інтересах якого звернувся ОСОБА_3 , № звернення в КЦ 5324.

24.07.2019 року на замовлення УАСК «АСКА» аварійним комісаром ОСОБА_5 здійснено огляд колісного транспортного засобу Dong Feng DF-354, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2018 року випуску, що вбачається із акту технічного огляду колісного транспортного засобу.

Відповідно до звіту №148/05-20 про оцінку вартості збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу від 25.05.2020 (а.с.24-27), ринкова вартість Dongfeng DF-354, реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_2 , станом на 20.06.2019 року становить 215 730 грн, вартість відновлювального ремонту не визначалась, оскільки відновлення економічно недоцільно з технічної точки зору транспортний засіб не підлягає відновленню.

Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

За положеннями ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

З аналізу статті 1188 ЦК України вбачається, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Тобто у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Таким чином, відповідно до змісту вказаних норм матеріального права, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов`язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної наявності обов`язкових умов, якими є протиправна поведінка або бездіяльність, наявність дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між діяннями та заподіянням такої шкоди, вина.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Необхідним є доведення, що саме протиправна поведінка є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи,- наслідком такої протиправної поведінки.

Тож до правовідносин сторін застосовуються положення ст.1188 ЦК України, які відсилають до загальних підстав цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, які передбачені ст.1166, 1167 ЦК України.

Зміст положень відповідних статей ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: настання шкоди, протиправна поведінка особи, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Частиною 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України підставою для відшкодування особою майнової шкоди є склад цивільного правопорушення, а саме: а) протиправна поведінка; б) шкода; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; г) вина особи, яка завдавала шкоди.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.32.1 ст.32 цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. (ч.1, ч.2 ст.77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 - 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Поряд з цим, ст.82 ЦПК України визначено підстави звільнення від доказування. Так згідно з ч. 6 цієї статті Кодексу вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (ч.7 ст.82 ЦПК України).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що порушення водієм автомобіля «Mercedes Benz», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України стало причиною та умовою виникнення і настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП пошкодження транспортних засобів.

Однак, такі твердження позивача не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Натомість із висновку експерта визначити дії якого з водіїв знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди не представляється можливим. Клопотань про призначення будь-яких інших судових експертиз для встановлення вини ОСОБА_4 ні позивач, ні його представник суду не заявляли. Будь-яких доказів наявності вини у діях ОСОБА_4 у виникненні ДТП, внаслідок якої позивачу спричинено шкоду, суду не надано. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за наслідками ДТП не складався, його вина у вчиненні даної транспортної пригоди судом не встановлена, а постанову про закриття провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_2 неможна вважати такою, яка встановлює вину у ДТП ОСОБА_4 . За таких обставин, на думку суду, не виникає цивільно-правова відповідальність ФОП ОСОБА_1 по відшкодуванню шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. За вказаних підстав, страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону підстави.

За наведених обставин є підстави для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Рущак Володимир Михайлович, до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ФОП ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 .

Згідно ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Враховуючи ту обставину, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, підстави для стягнення з відповідача судових витрат по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2, 11, 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», ФОП ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 , - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.05.2023 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв