Ухвала

Іменем України

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 754/14138/21

провадження № 61-7420ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року в складі колегії суддів: Приходька К. П., Журби С. О., Писаної Т. О.,у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, акціонерне товариство «Райффайзен Банк» на дії приватного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з скаргою на дії приватного виконавця Фесик М. О.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1

27 вересня 2022 року ОСОБА_1 не погоджуючись з ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 рокуподав апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків. Вказано, що неусунення недоліків є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що

оскаржена ухвала постановлена 27 січня 2022 року за відсутності апелянта, тоді як копію ухвали апелянт отримав 15 лютого 2022 року. Останнім днем для подачі апеляційної скарги в розумінні статті 354 ЦПК України було 02 березня 2022 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 27 вересня 2022 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого цивільно-процесуальним законодавством;

у клопотанні, яке містить апеляційна скарга, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року, з посиланням на те, що у зв`язку з хворобою, обмеженням у русі та військовим станом, був позбавлений можливості звернутися до адвоката за правовою допомогою, що позбавило його у визначений законодавством України строк звернутися з апеляційною скаргою;

наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року не дають достатніх підстав для визнання їх поважними;

встановлений судом строк може бути поновлений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом в Україні. Всупереч вимогам статті 81 ЦПК України заявником не доведено, що зазначені ним обставини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення унеможливили подання апеляційної скарги у визначений законодавством строк. Так, починаючи з травня 2022 року у м. Києві було відновлено роботу метрополітену та громадського транспорту, державних і приватних установ та організацій, що дозволяло ОСОБА_1 вчинити процесуальні дії раніше 27 вересня 2022 року;

крім цього, апеляційна скарга не оплачена судовим збором. Посилання на те, що він звільнений від сплати судового збору за подачу скарги на дії приватного виконавця не передбачені чинним законодавством;

оскільки підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначені ОСОБА_1 визнано неповажними, останнім не сплачено судовий збір, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Оскарженою ухвалою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М. О., АТ «Райффайзен Банк» на дії приватного виконавця.

Оскаржена ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

21 листопада 2022 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана на виконання ухвали суду. В заяві зазначено, що у судовому засіданні 27 січня 2022 року ОСОБА_1 не був присутнім, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва отримав 15 лютого 2022 року та не міг своєчасно подати апеляційну скаргу, оскільки з 24 лютого 2022 року по 10 березня 2022 року він був хворий, обмежений в русі та проходив амбулаторне лікування. До вказаної заяви надано квитанцію про оплату судового збору;

наведені заявником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними. З матеріалів справи убачається, що 27 січня 2021 року Деснянським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу у цій справі. Згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 копію оскарженої ухвали отримав 15 лютого 2022 року. Відповідності до пункту 2 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. За правилами норм процесуального закону, строк, протягом якого ОСОБА_1 мав право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року, сплинув 02 березня 2022 року. Із апеляційною скаргою на вказане судове рішення ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду 27 вересня 2022 року, а отже із пропуском встановленого процесуальним законом строком на апеляційне оскарження;

згідно наданої ОСОБА_1 виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, останній був непрацездатним до 10 березня 2022 року. Однак, ОСОБА_1 не навів обґрунтованих пояснень щодо не подачі ним апеляційної скарги у період з 10 березня 2022 року по 27 вересня 2022 року. Тому заявником не наведено причин, які унеможливили дотримання строків передбачених ЦПК України та розумних пояснень щодо пропуску строку звернення з апеляційною скаргою. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, а згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Отже зазначені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а відтак не є поважними;

відповідно до частини третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними;

оскільки наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення підстави для поновлення цього строку є неповажними, то у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

15 травня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року, у якій просить: поновити строк звернення до касаційного суду, скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу для продовження розгляду до апеляційного суду.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивоване тим, що повний текст ухвали апеляційного суду від 28 листопада 2022 року було отримано 15 квітня 2023 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Підставою касаційного оскарження ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 зазначає порушення судом норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції не прийняв доводи ОСОБА_1 про пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення та не визнав їх поважними.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

ухвалою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки зазначені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними та рекомендовано вказати інші поважні причини неможливості подання апеляційної скарги у вказаний законодавством строк, а також сплатити судовий збір;

на виконання вищезазначеної ухвал була подана заява, в якій зазначено, що у зв`язку з загостренням прогресуючого захворювання колінного суглоба, ОСОБА_1 був обмежений у русі, лікувався з 24 лютого 2022 року по 10 березня 2022 та сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року у справі № 754 /14138/21;

після 10 березня ОСОБА_1 проходив обстеження у лікарів, оскільки виникла потреба в складнішому методі обстеження колінного суглоба;

однак, апеляційний суд в ухвалі від 28 листопада 2022 року відмовляючи у відкритті апеляційного провадження зазначив, що наведенні у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення підстави для поновлення цього строку не зумовлені особливими і непереборними обставинами, а тому є неповажними. Також зазначено, що ОСОБА_1 не навів пояснень щодо не подачі ним апеляційної скарги у період з 10 березня 2022 року по 27 вересня 2022 року;

учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду;

ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 27 січня 2022 року отримана ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням 15 лютого 2022 року;

перебіг процесуального строку почався зі слідуючого дня, у даному випадку з 16 лютого 2022 року та сплинув 02 березня 2022 року, тобто у період погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого та у зв`язку з дотриманням ним карантину;

апеляційний суд не прийняв до уваги що 30 березня 2020 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважував, що «одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами» (USTIMENKO v. UKRAINE, № 32053/13, § 46, ЄСПЛ, від 29 жовтня 2015 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (частина третя статті 354 ЦПК України).

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (стаття 272 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 521/2816/15-ц (провадження № 61-14230сво18) зазначено, що «апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження. Суд апеляційної інстанції не навів мотивів, за яких уважав причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції поважними. Сама по собі вказівка про наявність поважних причин для поновлення строку та/або погодження з доводами особи, яка подала апеляційну скаргу та відповідне клопотання, з урахуванням отримання представником ОСОБА_2 копії рішення 20 липня 2020 року, не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції».

Апеляційний суд встановив, що: 27 січня 2021 року Деснянським районним судом міста Києва було постановлено ухвалу у цій справі; згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 копію оскарженої ухвали отримав 15 лютого 2022 року; з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду 27 вересня 2022 року; відповідно до наданої ОСОБА_1 виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, останній був непрацездатним до 10 березня 2022 року. Однак, ОСОБА_1 не навів обґрунтованих пояснень щодо не подачі ним апеляційної скарги у період з 10 березня 2022 року по 27 вересня 2022 року.

Встановивши, що підстави, вказані у заяві ОСОБА_1 для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» на дії приватного виконавця.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков