Справа № 209/1782/23
Провадження № 2/209/663/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2023 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Решетник Т.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

ВСТАНОВИВ:

12.04.2023 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 19.03.2021 року Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 52. Визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю - ОСОБА_1 . Стягнути з Відповідача на користь Позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, викладеним у статтях 175 і 177 цього Кодексу, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження суддя виходить із наступного.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Проте зі змісту позовної заяви вбачається, що обставини в обґрунтування позовних вимог про визначення місця проживання дитини, викладено не чітко, доказів в обґрунтування обставин не надано, як і не наведено підстав, з якими законодавець пов`язує можливість звільнення особи від доказування. Водночас позивачем не надано суду доказів наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Зокрема, позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дітей або вмотивованої відмови даних органів у розгляді його звернення. Крім того, позовна заява не містить відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами, висновку даного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини. В позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтовує чи відповідає найкращим інтересам дитини визначення місця проживання саме з позивачем (матір`ю дитини) та чим це підтверджується, не долучено довідку про середній заробіток позивача.

Згідно ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

Проте, в позові не зазначено обставин і не наведено підстав для незалучення до участі у справі відповідного органу опіки та піклування, участь якого у справах про визначення місця проживання дитини є обов`язковою (ч. 4 ст. 19 СК України).

Оскільки позовні вимоги про визначення місця проживання дитини мають вирішуватись за участі служби у справах дітей, позивач має залучити до участі у справі цю службу за місцем проживання дитини, в якості третьої особи, та надати на виконання вимоги ст. 177 ЦПК України копію позовної заяви з додатками для направлення останній.

Крім того, як вбачається із позовної заяви між відповідачем та позивачем виник спір з кількох питань, а саме: розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, кожне з яких всебічно, повно і своєчасно має бути розглянуте та вирішене на засадах ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однак, згідно з п. 1, 6 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Вимога про розірвання шлюбу, може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, в той час, як, вирішення питання про місця проживання дитини підпадає під обмеження, які визначені ч. 4 ст. 274 ЦПК України та розгляд якого слід проводити в загальному позовному провадженні.

Таким чином, суд вважає за доцільне зазначити, що розгляд поєднаних вимог у даному випадку в одному провадженні ускладнює вирішення справи по суті, оскільки вимога про визначення місця проживання дітей може затягнути розгляд справи щодо розірвання шлюбу, тож їх роз`єднання сприятиме виконанню завдань цивільного судочинства, у зв`язку з чим позивачу необхідно уточнити позовні вимоги.

До того ж, як вбачається зі змісту позову, позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру, кожна з заявлених вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, є предметом справлення судового збору.

Згідно із абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи з того, що позивач звертається до суду з двома вимогами немайнового характеру (щодо яких він не звільнений від сплати судового збору), він мав сплатити судових збір за кожну вимогу в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, долучити до матеріалів позовної заяви документи, які підтверджували б сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі. Однак, як вбачається з матеріалів справи до позову додано квитанцію про сплату 1073,60 грн., тобто лише за одну вимогу немайнового характеру. Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. за ще одну немайнову вимогу.

Крім того, відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч.6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради від 26.04.2023, яка надійшла на адресу суду 04.05.2023 вбачається, що відповідач по справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у позовній заяві зазначає, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає із позивачем і знаходиться на її утриманні.

Судом вбачається, що дана позовна заява подана до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у порядку територіальної підсудності згідно з вимогами ч.2 ст. 28 ЦПК України, з тих підстав, що місце перебування позивача, на утриманні якого перебуває малолітня дитина, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, позивачем на підтвердження вказаної обставини до позовної заяви не додано належних доказів, що позбавляє суд можливості визначити підсудність поданої позовної заяви.

Отже, позивачу необхідно надати належні докази на підтвердження проживання разом з ним малолітньої дитини та перебування дитини саме на його утриманні.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту позовної заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків. При цьому, способом виконання ухвали суду є складання тексту нової редакції позовної заяви із усуненими недоліками, а не подання суду роз`яснень, заяв, пояснень. Виправлена позовна заява із додатками має бути подана в примірниках для суду та учасників справи.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dn.dp.court.gov.ua/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Решетник