Справа № 513/1003/22
Провадження № 2/513/52/23
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року Саратський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - В.С.Миргород

при секретарі В.В. Челак

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаков Іван Іванович, суд - ВСТАНОВИВ:

25.10.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що вона та ОСОБА_5 з 2002 року по 03.01.2022 року проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу та визнати її право на частку у спільному сумісному майні набутого нею та ОСОБА_5 .

Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що вона разом з ОСОБА_5 з 2002 року по 03.01.2022 року проживали як дружина і чоловік, без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер у місті Арциз Одеської області (в лікарні) від короновірусної хвороби. За час проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, сторони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроїм будинку: робили ремонт, утримували домашнє підсобне господарство, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, всі свята проводили в колі рідних та друзів. До кінця 2008 року позивачка та ОСОБА_5 разом проживали в житловому будинку в АДРЕСА_1 . Мають спільну дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 10.10.2008 року ОСОБА_5 придбав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . Житловий будинок був придбаний для їх спільного проживання, як родини, сторони стали проживати в ньому з кінця 2008 року. Житловий будинок в момент придбання був розташований на земельній ділянці площею 1550 кв.м., яка не була приватизована. В подальшому ОСОБА_5 приватизував земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,1594 га та отримав її у власність згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, присвоєно кадастровий :02:001:0099. З позивачем та ОСОБА_5 весь цей час проживала їх спільна донька. Для прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_5 , з яким позивачка проживала як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, зокрема житлового будинку та земельної ділянки, позивачу необхідно встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу.

Ухвалою суду від 03 листопада 2022 року відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання.

17 листопада 2022 року підготовче засідання по справі було відкладене, в зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Кочурова А.О. про неможливість проведення слухання справи без участі відповідача ОСОБА_4

28 листопада 2022 року підготовче засідання по справі було відкладене, в зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Кочурова А.О. про необхідність подання до суду додаткових доказів.

07 грудня 2022 року підготовче засідання по справі було відкладене, в зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Кочурова А.О. про неможливість його участі в судовому засіданні, через те, що він бере участь в справі у іншому суді.

07 лютого 2023 року підготовче засідання по справі було відкладене, в зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Кочурова А.О. про необхідність подання до суду додаткових доказів на 21.02.2023 року.

21 лютого 2023 року підготовче засідання по справі було відкладене, в зв`язку з клопотанням представника позивача адвоката Кочурова А.О. про необхідність уточнення позовної заяви на 06.03.2023 року.

В уточненій позовній заяві, представник позивача адвокат Кочуров А.О. просить суд:

1. Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сімєю як жінка та чоловік (подружжя), без реєстрації шлюбу в період часу з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

2. Визнати об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступне майно: житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 144 кв.м., житловою площею 70,4 кв.м.; земельну ділянку площею 0,1594 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:001:0099 за адресою АДРЕСА_2 . Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 144 кв.м, житловою площею 70,4 кв.м. та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1594 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:001:0099 за адресою АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Кочуров А.О., належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, шляхом направлення відповідного SMS повідомлення, яке ним отримано, до підготовчого судового засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Кочуров А.О. направив до суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та відсутності позивачки, уточнені позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити та у зв`язку з визнанням позову за уточненими вимогами всіма відповідачами просить ухвалити рішення в підготовчому засіданні (а.с.165).

Відповідач ОСОБА_2 в призначене підготовче судове засідання не з`явилась, про розгляд справи в суді повідомлена завчасно належним чином. До суду направила заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечила проти їх задоволення. (а.с.154).

Відповідач ОСОБА_4 в призначене підготовче судове засідання не з`явилась, про розгляд справи в суді повідомлена завчасно належним чином. До суду направила заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та не заперечила проти їх задоволення (а.с.152).

Відповідач ОСОБА_3 в призначене підготовче судове засідання не з`явилась, про розгляд справи в суді повідомлена завчасно належним чином. До суду направила заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі. наслідки визнання позову їй роз`яснені та зрозумілі. (а.с.164).

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у суді, шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу електронної пошти, до підготовчого засідання не з`явився. До суду направив клопотання про розгляд справи за відсутності представника( а.с.60).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаков Іван Іванович, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у суді, шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу електронної пошти, до підготовчого засідання не з`явився. До суду клопотань та заяв про розгляд справи за його відсутністю, а також про перенесення чи відкладення розгляду справи не направив.

У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статями 55, 124 Конституції України, статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до вимог статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).

З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частина четверта статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2022 року в справі № 149/2697/21 (провадження № 61-10505св22) зроблено висновок, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. […] Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; ведення спільного побуту; взаємних прав та обов`язків (статті 3, 74 СК України). […] Предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є:

1) час набуття такого майна;

2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);

3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року в справі № 725/1776/18 (провадження № 61-7911св19), на яку міститься посилання в касаційній скарзі, зазначено, що: «за змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує».

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Факт проживання позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як чоловіка та дружини підтверджуються наступними документами:

-довідкою Михайлівського старостинського округу від 03.05.2022 року №239, в тому, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №14 від 12.02.2022 року, дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.25);

- довідкою Михайлівського старостинського округу від 03.05.2022 року №240, в тому, що до складу сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №14 від 12.02.2022 року, входили: співмешканка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.26);

- довідкою Михайлівського старостинського округу від 19.08.2022 року №449, відповідно до якої, згідно акту опитування свідків, що проживають по вулиці Татарбунарського повстання та по АДРЕСА_2 від 18.08.2022 року встановлено, що дійсно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на день смерті мешкав за адресою АДРЕСА_2 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права та несли спільні обов`язки як подружжя, в період з 2002 року по 03.01.2022 року (проживали з 2002 по 2008 рік по АДРЕСА_1 та з 2008 року по 2022 рік по АДРЕСА_2 (а.с.27);

- довідкою Михайлівського старостинського округу від 19.08.2022 року №450, в тому, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно здійснювала власним коштом лікування та догляд, а також власним коштом провела поховання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.28);

-довідкою Михайлівського старостинського округу від 19.08.2022 року №451, в тому, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та г ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.29);

- актом опитування сусідів від 18.08.2022 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які проживають за адресою: АДРЕСА_3 , згідно якого встановлено, що дійсно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мешкав за адресою АДРЕСА_2 , проживав однією сім`єю, з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права і несли спільні обов`язки, як подружжя, період з 2002 року по 03.01.2022 року (проживали з 2008 року по 2022 рік по АДРЕСА_2 ) (а.с.30);

- актом опитування сусідів від 18.08.2022 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які проживають за адресою: АДРЕСА_4 , згідно якого встановлено, що дійсно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за життя мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , проживав однією сім`єю, з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права і несли спільні обов`язки, як подружжя, період з 2002 року по 03.01.2022 року (проживали з 2008 року по 2022 рік по АДРЕСА_2 ) (а.с.31);

- актом опитування сусідів від 18.08.2022 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка проживає за адресою АДРЕСА_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 , згідно якого встановлено, що дійсно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та мешкав за адресою АДРЕСА_2 , проживав однією сім`єю, з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права і несли спільні обов`язки, як подружжя, період з 2002 року по 03.01.2022 року (проживали з 2008 року по 2022 рік по АДРЕСА_2 ) (а.с.32);

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Жидачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в тому, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 в селі Корчівка Жидачівського району Львівської області (актовий запис 7), в якому в графі «батько» вказаний ОСОБА_5 та в графі «мати» вказана ОСОБА_1 (а.с.15).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 15 березня 2022 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Арциз Болградського району Одеської області. (а.с.11)

Також, в підтвердження своєї участі в лікуванні ОСОБА_5 , позивачкою ОСОБА_1 надані:

-довідка СВК «Рассвет» Білгород-Дністровського району Одеської області від 30.08.2022 року №54, в тому, що ОСОБА_1 дійсно у грудня 2021 року було видано кошти в розмірі 15 000 гривень за рахунок орендної плати врожаю 2022 року для лікування ОСОБА_5 (а.с.33);

- копії платіжних документів на придбання ліків, а саме товарного чеку №ГЕ-Чк-0012130 від 28.12.2021 року аптечного пункту №1 аптеки №136 м.Арциз (придбано ліків на суму 5804,10 гривень), фіскального чеку № від 02.01.2022 року ФОП ОСОБА_12 аптечний пункт №1 м.Арциз Одеської області ( придбано ліків на суму 2667,18 гривень); фіскального чеку №00001324.. від 20.12.2021 року ФОП ОСОБА_12 аптечний пункт №1 м.Арциз Одеської області ( придбано ліків на суму 4465,70 гривень); фіскального чеку № від 16.12.2021 року ФОП ОСОБА_12 аптечний пункт №1 м.Арциз Одеської області ( придбано ліків на суму 101,15 гривень); фіскального чеку № від 27.12.2021 року ФОП ОСОБА_12 аптечний пункт №1 м.Арциз Одеської області ( придбано ліків на суму 999,00 гривень); фіскального чеку №60340 від 16.12.2021 року ПРАТ «АМ Фармація» аптека №218 м.Одеса ( придбано ліків на суму 1123,00 гривень) (а.с.39-40).

Згідно довідки Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 09.02.2023 року №87/24.6-19, при перевірці актових записів про шлюб за період з 01.01.2002 року по 03.01.2022 року, в тому числі по поновленим актовим записам та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Корчівка Жидачівського району Львівської області, відсутні актові записи про шлюб (а.с.128).

Згідно відповіді на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 03.11.2022 року Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Білгород-Дністровському районі Одеської області шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_13 укладений 17.08.1998 року, розірваний на підставі спільної заяви подружжя від 22.07.2008 року, актовий запис про розірвання шлюбу №94 від 23.08.2008 року.

Суд надав оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, й дійшов висновку про те, що надані позивачем докази не підтверджують факту ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, тощо у період з 01.01.2004 року, оскільки у цей період ОСОБА_5 перебував у іншому зареєстрованому шлюбі, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у цій частині частково та встановити факт спільного проживання позивачки та ОСОБА_5 , як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу у період 24.08.2008 року по 03.01.2022 року. Позивач та ОСОБА_5 перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 24.08.2008 року, під час яких вони проживали разом та 10.10.2008 року уклали договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості (спірний будинок).

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно із частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої і третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Під час поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку ВКТ №276763, зареєстрованого в реєстрі за №4934 від 10.10.2008 року, ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_14 будинок АДРЕСА_2 , на земельній ділянці розміром 1550 кв.м., та складається в цілому з: саманного житлового будинку житловою площею 70,4 кв.м., загальною площею 144,0 кв.м., саманного сараю, навісу літнього, цегляної вбиральні літньої, надвірної споруди та інших споруд (а.с.20).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ №117815 (номер витягу 20828675 від 06.11.2008 року) ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу (реєстр №4934 від 10.10.2008 року) є власником будинку АДРЕСА_2 , форма власності приватна, частка 1/1 (а.с.21).

Тобто будинок був придбаний у власність під час спільного проживання позивачки та ОСОБА_5 однією сім`єю є їхньою спільною сумісною власністю, і частки сторін у цьому майні є рівними, тобто позивачка має право на 1/2 частину спірного домоволодіння. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №362426 ОСОБА_5 , на підставі рішення сесії Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області від 10 жовтня 2008 року №209, є власником земельної ділянки площею 0,1594 га, за адресою АДРЕСА_2 (цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка)) (а.с.16).

Згідно спадкової справи №120/2022 до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім позивачки ОСОБА_1 , спадкоємицями по закону вказаної спадщини є доньки ОСОБА_5 відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.62-86).

Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 29.03.2022 року, позивачці ОСОБА_1 було відмовлено у вчинені нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 та земельної ділянки розташованої на території Михайлівської сільської ради, після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , в зв`язку з тим, що в матеріалах спадкової справи відсутні документи які б підтверджували факт родинних відносин ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_5 , які необхідні для вчинення вказаної нотаріальної дії (а.с.36). Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір присадибної ділянки (для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), на отримання якої в селищах із земель державної або комунальної власності мають право громадяни України, складає не більше 0,15 гектара (пункт «г» частини першої статті 121 ЗК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 16 березня 2020 року в справі № 675/2372/16-ц (провадження № 61-29813сво18) зазначено, що: «Частиною першою статті 377 ЦК України (в редакції Закону № 1702-VI від 05 листопада 2009 року) передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з частиною першою статті 120 Земельного кодексу України (в редакції Закону № 1702-VI від 05листопада 2009 року) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Вказані норми встановлюють єдність юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будівель і споруд. Власник, визначаючи юридичну долю збудованих будівель та споруд, одночасно визначає і долю земельної ділянки, на якій вони розташовані. […]

За вищезазначених обставин суд вважає, що позивачці з урахуванням частки власності у будинку, належить і право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1594 га, за адресою: АДРЕСА_2 (цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №362426, виданого, виданого на підставі рішення сесії Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області від 10 жовтня 2008 року №209.

Позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року) зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

На підставі викладеного, в межах заявлених вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, керуючись ст.ст. 12,13,77,81,259,263-265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на частку у спільному сумісному майні, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаков Іван Іванович - задовольнити частково.

Встановити факт, спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю, як жінки та чоловіка, без реєстрації шлюбу в період часу з 24.08.2008 року по 03.01.2022 року.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 144 кв.м., житловою площею 70,4 кв.м..

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 144 кв.м, житловою площею 70,4 кв.м. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1594 га, за адресою АДРЕСА_2 (цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), яка належала померлому ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №362426, виданого, на підставі рішення сесії Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області від 10 жовтня 2008 року №209.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.04.2023 року.

Суддя В. С. Миргород