Справа № 216/2874/23
Провадження 2/216/1635/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В :

До Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів, в якій він просить суд постановити рішення, яким здійснити зарахування грошових коштів, сплачених як за списання відсотків за використання кредитного ліміту за кредитним договором №SAMABWFC 10073 844086 від 20.05.2021 року в рахунок погашення суми тіла кредиту. Зобов`язати АТ «АКЦЕНТ-БАНК» зробити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту та надати підтвердження фіксованої суми за кредитним договором.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Центрально-міському райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області і має бути передана на розгляд Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частино 5 статті 28ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1)при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2)при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3)при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4)порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5)будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6)споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7)ціну продукції визначено неналежним чином; 8)документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від12.04.1996№5«Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» визначено, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено саме Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду.

Згідно Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право захисти свої порушені права шляхом звернення до суду з позовною заявою про: усунення недоліків товару; про заміну товару неналежної якості на аналогічний товар належної якості; - розірвання договору і відшкодування понесених збитків; відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної товаром неналежної якості.

Відповідно до п.9 ст.1ЗУ «Про споживче кредитування» споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.

В той же час позивач бажає здійснити зарахування грошових коштів, сплачених як за списання відсотків за використання кредитного ліміту за кредитним договором в рахунок погашення суми тіла кредиту та зобов`язати АТ «АКЦЕНТ-БАНК» зробити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту та надати підтвердження фіксованої суми за кредитним договором, та посилається при цьому саме на положення Цивільного кодексу України (ст.ст.202, 216, 627, 628, 629, 638, 525, 548 ЦК) та на Закон «Про банки та банківську діяльність».

Крім того, позивач при зверненні до Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, чітко зазначив в позовній заяві, що до питання підсудності керується 2 ст.27 ЦПК України - позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, суд вважає за необхідне дану цивільну справу передати за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська оскільки дана справа належить до територіальної юрисдикції зазначеного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.27, 28, 31, 32, 260, 353-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів - передати на розгляд Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська ( проспект Газети «Правда», 84, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000)

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М. В. БУТЕНКО