Ухвала

11 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 523/4538/23

провадження № 61-11266ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Дворніченка Олександра Олексійовича як представника ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О. В., заінтересована особа - ОСОБА_2 , про визнання дій незаконними та скасування розрахунків,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії головного державного виконавця Другого суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (далі - Другого суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МРУЮ) Ільченко О. В. і скасувати розрахунок заборгованості за аліментами АСВП № 69903915/10099 станом на 31 жовтня 2022 року, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ВП № 69903915/10217 станом на 07 березня 2023 року, розрахунок нарахування виконавчого збору від 01 березня 2023 року № 10213; зобов`язати головного державного виконавця Другого суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МРУЮ Ільченко О. В. здійснити нові розрахунки заборгованості за аліментами та виконавчого збору по ВП №69903915 за період з 01 березня 2022 року.

Суворовський районний суд м. Одеси ухвалою від 04 квітня 2023 року в задоволенні скарги відмовив.

Одеський апеляційний суд постановою від 06 червня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Дворніченка О. О. як представника ОСОБА_1 задовольнив частково. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні скарги на дії головного державного виконавця Другого суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МРУЮ Ільченко О. В. щодо скасування розрахунків зі сплати аліментів - залишив без змін. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні скарги на дії головного державного виконавця Другого суворовського ВДВС у м. Одесі Південного МРУЮ Ільченко О.В. щодо нарахування виконавчого збору - скасував та в цій частині провадження у справі закрив. Роз`яснив заявнику право на звернення з вимогою про скасування розрахунку нарахування виконавчого збору в порядку адміністративного судочинства.

24 липня 2023 року адвокат Дворніченко О. О. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Адвокат Дворніченко О. О. як представник ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року, яке мотивовано тим, що 04 липня 2023 року ним була подана касаційна скарга на оскаржувані судові рішення, проте ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2023 року касаційну скаргу повернуто заявнику у зв`язку з тим, що адвокатом Дворніченком О. О. до касаційної скарги не було додано документів, що підтверджують його повноваження представляти інтереси ОСОБА_1 в суді касаційної інстанції. Вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Встановлено, що повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року складено 09 червня 2023 року.

Вперше адвокат Дворніченко О. О. як представник ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на оскаржувані судові рішення 05 липня 2023 року, тобто в межах тридцяти денного строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2023 рокукасаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дворніченка О. О. на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року повернуто заявнику.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень з підстав невідповідності висновків суду постанові Верховного Суду, що не була врахована в оскаржуваному судовому рішенні або у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного Суду, у касаційній скарзі, крім відповідної постанови Верховного Суду, повинно бути зазначено відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтування і мотивування такої підстави.

Зазначаючи у касаційній скарзі підставою касаційного оскарження судових рішень відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказувати щодо питання застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.

У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину першу статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини першої статті 411 ЦПК України, який є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

У випадку оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України з посиланням на частину третю статті 411 ЦПК України, у касаційній скарзі необхідно зазначити певний пункт частини третьої статті 411 ЦПК України, з його обґрунтуванням та мотивуванням доводів.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки за приписами частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення заявником підстав касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для розгляду касаційної скарги.

Виконання наведених вимог необхідне для коректного зазначення підстав касаційного оскарження в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Дворніченка Олександра Олексійовича як представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Дворніченку Олександру Олексійовичу як представнику ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року.

Касаційну скаргу адвоката Дворніченка Олександра Олексійовича як представника ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 06 червня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев