Справа № 2018/2-385/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Лисиченко С.М.,

за участю: секретаря судових засідань Кот Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу стягувача- ОСОБА_1 , боржник- ОСОБА_2 , на неправомірну бездіяльність державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просив:

- визнати неправомірними дії державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні яких знаходилось та/або знаходиться виконавче провадження №50278344 щодо порушення передбачених законодавством порядку та строків винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №50278344 за виконавчим листом №2018/2-385/11 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири боржника ОСОБА_2 ;

- визнати неправомірними дії державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні яких знаходилось та/або знаходиться виконавче провадження №50277775 щодо порушення передбачених законодавством порядку та строків направлення постанови про відкриття виконавчого провадження №50278344 за виконавчим листом №2018/2-385/11 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири боржника ОСОБА_2 ;

- зобов`язати державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні яких знаходилось та/або знаходиться виконавче провадження №50278344 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири боржника ОСОБА_2 , невідкладно та у встановленому законом порядку надіслати стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження №50278344 за виконавчим листом, виданим 01 лютого 2016 року Київським районним судом м. Харкова у цивільній справі №2018/2-385/11;

- визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні яких знаходилось та/або знаходиться виконавче провадження №50278344 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири боржника ОСОБА_2 , щодо невиконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року, залишеного без змін рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року у цивільній справі №2018/2-385/11;

- зобов`язати державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні яких знаходилось та/або знаходиться виконавче провадження №50278344 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири боржника ОСОБА_2 , невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року, залишеного без змін рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року у цивільній справі №2018/2-385/11;

- винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів цієї справи, достатню для внесення інформації про злочин державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в провадженні яких знаходилось та/або знаходиться виконавче провадження №50278344 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири боржника ОСОБА_2 до ЄРДР та подальшого притягнення їх до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальність за яку передбачена ч. 2 ст. 382 КК України;

- стягнути з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_3 понесені ним та документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 2560 грн.

Скарга мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року у цивільній справі №2018/2-385/11 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб у Київському районі м. Харкова, Харківська міська рада, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області задоволений у повному обсязі. Зокрема, усунуто перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 із зазначеної квартири. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено та скасовано рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року заяву представника ОСОБА_1 про перегляд рішення суду апеляційної інстанції від 25 травня 2015 року за нововиявленими обставинами задоволено та скасовано зазначене рішення, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року залишено без змін. На виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року стягувач отримав 01 лютого 2016 року виконавчий лист, який 09 лютого 2016 року подав до канцелярії Київського ВДВС Харківського МУЮ разом із заявою про відкриття виконавчого провадження. Зазначив, що положеннями чинного на час пред`явлення виконавчого листа Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ч. 2 ст. 25 Закону передбачалося, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, тобто не пізніше 12 лютого 2016 року мала б бути винесена зазначена постанова. Однак, всупереч нормам чинного на той час законодавства, з інформації, що міститься на офіційному сайті Міністерства юстиції України в розділі «Автоматизована система виконавчого провадження» вбачається, що лише 23 лютого 2016 року державний виконавець Київського ВДВС Харківського МУЮ за вказаним вище виконавчим листом відкрив виконавче провадження №50278344. З урахуванням вимог ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» чинного на час виникнення правовідносин, постанова про відкриття виконавчого провадження повинна бути направлена на адресу стягувача не пізніше 15 лютого 2016 року, однак впродовж більше ніж 5 років стягувач вказану постанову так і не отримав та взагалі не обізнаний про перебіг відповідного виконавчого провадження. 19 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про надання інформації про стан та перебіг виконавчого провадження №50278344. Вказана заява була отримана ДВС 20 травня 2021 року, однак відповіді за результатами розгляду вказаної заяви скаржник так і не отримав. Скаржник вважає, що орган ДВС безпідставно не виконує рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 впродовж тривалого часу, що на його переконання, є злочином проти правосуддя та підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 09.06.2021

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.06.2021 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні. Витребувано з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належним чином завірену копію виконавчого провадження №50278344.

27.08.2021 суддею Київського районного суду м. Харкова Зубом Г.А. на підставі пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України заявлений самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), боржник ОСОБА_2 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2021, цивільну справу № 2018/2-385/11, провадження №4-с/953/24/21, відповідно до підпункту 2.3.23 пункту 2.3 Положень про автоматизовану систему документообігу суду (заява про самовідвід ОСОБА_7 ), передано в провадження судді Київського районного суду м. Харкова Попраса В.О.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 10.11.2021, визначено головуючого суддю у справі: Лях М.Ю.

17.10.2022 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М. Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: перебування судді у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (відповідно до Наказу голови Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л. №02-03/213 від 23.09.2022 «Про надання відпустки по догляду за дитиною судді Лях М.Ю.»).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2022 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

21.12.2022 від боржника ОСОБА_2 надійшла заява, в якій останній просить відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що у Київському районному суді м. Харкова слухається справа №640/18262/16-к за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190, частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 190, частиною 4 статті 190 КК України, розгляд вказаної справи наразі не завершений. Зазначає, що однією із потерпілих у вказаній кримінальній справі визнана його матір, ОСОБА_4 . Зауважив, що ухвалою апеляційного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року у справі №640/9079/15-к накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 із забороною вчинення будь-яких дій, у тому числі в рамках виконання виконавчих проваджень. Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 серпня 2021 року вбачається, що власником вищевказаної квартири є ТОВ «АН Естейт-Сервіс».

За клопотанням державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харкова) розгляд скарги неодноразово відкладався.

31.03.2023 на адресу суду надійшов відзив державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харкова) Мастепанова Д. зі змісту якого вбачається, що на виконанні у Київському відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харкова) знаходиться виконавче провадження№50278344 з примусового виконання виконавчого листа №2018/2-385/11 від 01.02.2016, виданого Київським районним судом м.Харкова про усунення перешкод ОСОБА_1 в користуванні належному йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 . 23.03.2016 державним виконавцем, на підставі ст.17,19,20,25 Закону України " Про виконавче провадження" ( в редакції станом на момент прийняття рішення), прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. 26.03.2016 до відділу виконавчої служби надійшла ухвала апеляційного суду Харківської області від 30.12.2015 у справі №640/9079/15-к про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000084 від 24.11.2012, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною вчинення будь-яких дій, в тому числі в рамках виконавчого провадження. У зв`язку з чим, державним виконавцем Ярмоленко О.В., який у січні 2019 звільнився, винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. На теперішній час до виконавчої служби рішень суду, які б слугували як підстава для поновлення виконавчого провадження, не надходило. У зв`язку з чим, державний виконавець вважає, що підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у скарзі просив проводити розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи та скарги, дійшов до таких висновків.

27.03.2015 рішенням Київського районного суду м. Харкова у справі №2018/2-385/11 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , треті особи Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб у Київському районі м. Харкова, Харківська міська рада, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області задоволено в повному обсязі. Усунуто перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

25.05.2015 рішенням апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , треті особи: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб у Київському районі м. Харкова, Харківська міська рада, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області про зняття з реєстраційного обліку відмовлено (а.с. 10-11).

23.12.2015 рішенням апеляційного суду Харківської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 про перегляд рішення суду апеляційної інстанції від 25 травня 2015 року за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2015 року скасовано. Апеляційна скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_4 відхилена. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року залишено без змін (а.с. 12-13).

01.02.2016 ОСОБА_1 на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року виданий виконавчий лист №2018/2-385/11, строк пред`явлення якого до 23 грудня 2016 року (а.с. 15).

09 лютого 2016 року представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_10 звернувся до Київського ВДВС Харківського МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого 01 лютого 2016 року Київським районним судом м. Харкова по цивільній справі №2018/2-385/11 про усунення перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Згідно з інформацією щодо виконавчого провадження №50278344, матеріали передані до виконання державному виконавцю 18.02.2016 (а.с. 43).

23.02.2026 старшим державним виконавцем Київського ВДВС Харківського МУЮ Ярмоленком О.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №50278344 на підставі виконавчого листа, виданого 01 лютого 2016 року Київським районним судом м. Харкова по цивільній справі №2018/2-385/11 (зв. ст. а.с. 48).

Згідно супровідного листа від 23.02.2016 №07-03/2492/14 копія постанови направлена боржнику ОСОБА_2 та стягувачу ОСОБА_1 за адресою місця проживання, вказаного у заяві про відкриття виконавчого провадження (а.с. 48).

19.05.2021 ОСОБА_1 звернувся до начальника Київського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про надання інформації про стан та перебіг виконавчого провадження №50278344, в якому також просив повідомити про причини, через які виконавчий лист, виданий Київським районним судом м. Харкова не виконаний. Вказана заява була отримана ВДВС 20 травня 2021 року, що підтверджується квитанціями про відправлення та відомостями з реєстру поштових відправлень (а.с. 19-20).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №272258502 вбачається, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-сервіс» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 02-24/10-16, виданий 24 жовтня 2016 року, видавник: ТОВ «АН Естейт-Сервіс»/ ОСОБА_1 .

Крім того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі ухвали суду Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року у справі №640/19862/16-к, ухвали суду Апеляційного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року у справі №640/9079/15-к, постанови СУ ГУМВСУ в Харківській області про арешт майна від 24 листопада 2010 року на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 накладений арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження (а.с. 58-59).

30 грудня 2015 року апеляційний суд Харківської області, в рамках кримінального провадження №0000084 від 24.11.2012 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною1 статті 15, частиною 2 статті 190, частиною1 статті 190, частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 190, частиною 4 статті 190 КК України, наклав арешт на квартири, у тому числі розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 11.11.2015 на праві власності належить ОСОБА_1 із забороною вчинення будь-яких дій, в тому числі в рамках виконання виконавчих проваджень.

Щодо вимог скарги про визнання неправомірними дії державного виконавця щодо порушення передбачених законом строків прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження та направлення її стягувачу суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено іхні права чи свободи ( стаття 447 ЦПК України).

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до частини другої цієї статті ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 449 ЦПК України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

У цьому висновку суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності.

Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті449 ЦПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

А тому стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г, від 15.02.2022 у справі №9255/308/13-г.

Судом встановлено, що 09.02.2016 представник стягувача- Подвезько Д.В., звернувся від імені ОСОБА_1 до Київського ВДВС Харківського МУЮ, який на даний час перейменований на Київський ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Київського районного суду м.Харкова у справі № 2018/2-385/11. Вказана заява була прийнята та зареєстрована виконавчою службою 09.02.2016 за вх. №540 18-28.

Відповідно частин 2 та 5 статті 22 Закону України " Про виконавче провадження (в редакції чинній станом на 09.02.2016) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

У зв`язку із викладеним та враховуючи встановлені судами обставини, суд, з урахуванням встановлених частинами 2 та 5 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" строків, а також з урахуванням термінів поштового обігу кореспонденції, дійшов висновку, що стягувач міг розраховувати на отримання постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше 29.02.2016.

Суд зазначає, що саме з цієї дати стягувач мав дізнатися, як визначено у статті 449 ЦПК України, про стверджуване ним порушення його права у спірних правовідносинах у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у цій справі, тоді як в силу наведеної презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні у суду відсутні підстави застосовувати інший підхід в обчисленні строку, визначеного пунктом "а" частини першої статті 449 ЦПК України.

Разом з цим, стягувач звернувся до суду із даною скаргою 09.06.2021, тобто більше ніж через п`ять років з дня подачі заяви ро відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Київського районного суду м.Харкова від 01.02.2016 у справі № 2018/2-385/11.

За правилами статей 120,121,122,123 ,124,125,127 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

За приписами частини другої статті 126 ЦПК України скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє скаржника, з урахуванням частини другої статті 449 ЦПК України, права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Водночас, за відсутності такого клопотання, із зазначенням в ньому поважних причин пропуску скаржником строку подання скарги у виконавчому провадженні, встановленого пунктом "а" частини першої статті 449 ЦПК України, з урахуванням положень частини першої статті 127 цього кодексу, за змістом якої, виходячи також із закріпленого ЦПК України принципу диспозитивності у цивільному процесі (стаття 13), ініціатива порушення питання щодо поновлення процесуального строку належить учаснику провадження у справі, за відсутності якої у суду відсутні підстави вирішувати питання про поновлення вказаного строку, оскільки суд позбавлений права на цю процесуальну ініціативу.

Ураховуючи, що стягувач звертаючись до суду із даною скаргою не порушував питання про поновлення процесуального строку для звернення зі скаргою у виконавчому провадженні за правилами частини другої статті 449 ЦПК України, а відповідно і щодо поважності пропуску цього строку, тому суд позбавлений можливості розглянути питання щодо належної реалізації права стягувача, як сторони у виконавчому провадженні, стосовно його обізнаності про стан виконавчого провадження лише у випадку вчинення виконавцем дій, спрямованих на надсилання документів у встановленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Зазначене узгоджується з позиціє Верховного Суду, яка викладена у постанові від 15.02.2022 у справі №9255/308/13-г.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про залишення без розгляду скаргу в частині вимог: визнання неправомірними дії державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні яких знаходилось та/або знаходиться виконавче провадження №50278344 щодо порушення передбачених законодавством порядку, строків винесення та направлення стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження №50278344 за виконавчим листом №2018/2-385/11 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири боржника ОСОБА_2 ; зобов`язання державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні яких знаходилось та/або знаходиться виконавче провадження №50278344 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири боржника ОСОБА_2 , невідкладно та у встановленому законом порядку надіслати стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження №50278344 за виконавчим листом, виданим 01 лютого 2016 року Київським районним судом м. Харкова у цивільній справі №2018/2-385/11.

Щодо вимог скарги про визнання неправомірною бездіяльність державних виконавців в частинні виконання рішення суду та зобов`язання його виконати суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України та статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 2 статті 25 Закону України " Про виконавче провадження" ( в редакції чинній на час пред`явлення виконавчого документу до виконання) у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України " Про виконавче провадження" ( в редакції чинній на час пред`явлення виконавчого документу до виконання) державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження

З інформації за результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП вбачається, що виконавче провадження №50278344 зупинено 26 лютого 2016 року постановою державного виконавця Ярмоленко О.В. на виконання ухвали апеляційного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року у справі №640/9079/15-ц, якою у кримінальному провадженні №0000084 від 24.11.2012 року накладений арешт на майно, у тому числі на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка згідно з інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 11.11.2015 на праві власності належить ОСОБА_1 , із забороною вчинення будь-яких дій, в тому числі в рамках виконання виконавчих проваджень.

Крім того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ТОВ «Агентство нерухомості Естейт-сервіс» на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 02-24/10-16, виданий 24 жовтня 2016 року, видавник: ТОВ «АН Естейт-Сервіс»/ ОСОБА_1 , окрім того, на підставі ухвали суду Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року у справі №640/19862/16-к, ухвали суду Апеляційного суду Харківської області від 30 грудня 2015 року у справі №640/9079/15-к, постанови СУ ГУМВСУ в Харківській області про арешт майна від 24 листопада 2010 року на вищевказану квартиру накладений шляхом заборони розпорядження та відчуження.

Положенням пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 26.02.2016) передбачено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, зокрема, у разі зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

Згідно з частиною 2 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 26.02.2016) виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених, зокрема пунктом 6 частини 1 статті 37 цього Закону - до закінчення строку дії зазначених обставин.

Аналогічні положення щодо строків зупинення вчинення виконавчих дій закріпленні в частині 1 статті 35 Закону України " Про виконавче провадження" (в редакції чинній станом на час розгляду даної скарги).

Доказів скасування вказаної постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій, визнання такого рішення державного виконавця неправомірними у встановленому законом порядку або наявності підстав для відновлення виконавчого провадження з підстав, передбачених Законом України " Про виконавче провадження", матеріали скарги не містять.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 451 ЦПК України суд за результатами розгляду скарги постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з частиною 3 статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги стягувача в частині визнання бездіяльності державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні яких знаходилось та/або знаходиться виконавче провадження №50278344 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаної квартири боржника ОСОБА_2 , щодо невиконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року, залишеного без змін рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року у цивільній справі №2018/2-385/11, та зобов`язання останніх виконати вказане рішення суду, є необґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню.

А отже, відсутні підстави, передбачені частиною 3 статті 262 ЦПК України, для постановлення окремої ухвали щодо державних виконавців, в провадженні яких перебуває та/або перебувало виконавче провадження №50278344 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 81,120-127, 258, 259, 260,447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державних виконавців Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яка полягає у невчиненні у передбачені законом строки дій щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження та направлення її стягувачу, зобов`язання державних виконавців у встановленому законом порядку направити стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження - залишити без розгляду.

У задоволені решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - С.М. Лисиченко