Провадження № 2/761/7218/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Матвєєва Ю.О. розглянувши питання про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Антонов» про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку та стягнення компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки компенсації за невикористану щорічну відпустку,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ДП «Антонов» про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку та стягнення компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки компенсації за невикористану щорічну відпустку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної, заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо (ч. 3 ст. 177 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В порушення вищевказаних положень, позивачем не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірах, визначених п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, представником позивача було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв`язку з фінансовими труднощами.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Отже за змістом наведеної норми єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони, який унеможливлює чи створює істотні перешкоди у сплаті нею судового збору у встановленому законом розмірі, про наявність якого сторона має надати належні і допустимі докази.

Аналогічні роз`яснення містить п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Всупереч вимогам закону позивач не подав на думку суду переконливих доказів, які б давали підстави для відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору.

З п. 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Вважаю, що підстави, визначені статті 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні, оскільки переконливих доказів на підтвердження скрутного матеріального стану ОСОБА_1 не надав.

Оскільки суд не наділений повноваженнями відстрочити сплату судового збору без будь-яких достатніх правових підстав та, враховуючи, що відстрочення сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, приходжу до висновку про відмову у відстроченні сплати судового збору.

З огляду на викладене, позивачу слід усунути вказані недоліки.

На виконання ухвали про залишення заяви без руху необхідно надати позовну заяву в новій редакції з усуненням виявлених недоліків, , відповідно для суду та учасників у справі, сплатити судовий збір за подання позовної заяви, відповідно до змісту позовних вимог та ЗУ «Про судовий збір» та подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору відповідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175,177,185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Антонов» про стягнення компенсації за невикористану щорічну відпустку та стягнення компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки компенсації за невикористану щорічну відпустку - залишити без руху, та надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ними копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення вказаних в ній недоліків.

У разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Матвєєва

09 травня 2023 року