КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9868/2023
Головуючий у суді першої інстанції: Кушнір С.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючий - Немировська О.В.,

судді - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року, -

встановив:

у серпні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором №-7 від 14.02.2020 станом на 31.07.2020 у розмірі 39 970 грн., а також судові витрати у розмірі 2 102 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» суму заборгованості за договором №-7 від 14.02.2020 р. в розмірі 39 970 гривень 00 коп.; судовий збір в розмірі 2 102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими процентами відповідно до пункту 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом за період з 16.03.2020 року по 13.07.2020 року (включно) в розмірі 29 400 грн. скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу сторона позивача не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство вказувало, що 14 лютого 2020 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 укладено договір № -7, за умовами якого відповідач отримала кредит на платіжну картку, емітовану АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 7 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,7% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Вказаний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації ОСОБА_1 на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що передбачено Законом України «Про електронну комерцію».

Позивач вказував, що відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, чим порушила умови кредитного договору. Станом на 31 липня 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 39 970 грн., з яких: 7000 грн. - заборгованість за кредитом, 3 570 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 14 лютого 2020 року по 15 березня 2020 року, 29 400 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 16 березня 2020 року по 13 липня 2020 року.

Посилаючись на викладене, Товариство просило задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі, судовий збір у розмірі 2 102 грн. та 5 000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 червня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» суму заборгованості за договором №-7 від 14.02.2020 р. в розмірі 39 970 гривень 00 коп.; судовий збір в розмірі 2 102 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до ч. 1 статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 14 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір №-7, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 7000 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Кредитний договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

ТОВ «Фінансова компанія «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» було перераховано на картковий рахунок відповідача кошти в розмірі 7000,00 гривень, що підтверджується чеком №197509237 від 14.02.2020 р.

За змістом ст.ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Пунктом 1.2 кредитного договору сторони погодили процентну ставку за користування кредитом у розмірі - 1,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього Договору.

Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 30 днів.

Відповідно до п. 2.4.1. Кредитного договору позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування.

Пунктом 4.10 Правил визначено, що датою повернення кредиту, так само як і датою сплати заборгованості, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Згідно п. 3.3 Договору, у разі порушення строків повернення кредиту встановленим п. 1.3 Договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад встановлений строк.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 16.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» був укладений договір №16/09/2021-Р/М про відступлення права вимоги за умовами якого, ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» відступило ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», а ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» набуло права вимоги за кредитними договорами позичальником за якими є ТОВ «ФК «Фінанс інновація», а новий кредитор набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги кредитора до боржників, в тому числі за кредитним договором №-7 від 14.02.2020.

Відповідач оскаржує рішення в частині задоволення позовних вимог про нарахування позивачем відсотків після закінчення строку кредитування в сумі 29 400 грн.

Згідно з пунктами 1.1. - 1.4. умов договору, товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 7 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Процентна ставка за користування кредитом - 1,7% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 днів, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» (далі - Правила), які розміщені на сайті monetka.ua.

Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк повернути Кредит та сплатити проценти за його користування.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору.

У п.п. 5.2 - 5.2.2, позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання.

Згідно п. 4.14 Правил, впродовж терміну договору позичальник має право продовжити строк його дії (зробити пролонгацію), сплативши нараховані % по кредиту (до закінчення терміну договору), при цьому, продовження відбувається на строк, зазначений у договорі при отримання кредиту, та дає з дати сплати нарахованих %. Також, для продовження договору можливо скористатися послугою пролонгації «за комісію», сплативши комісію, яка відображена в особистому кабінеті. Строк пролонгації договору «за комісію» становить 7 або 14 днів.

Встановлено, що строк дії договору від 14.02.2020 сторонами визначений 30 днів, якщо позичальник не виявить наміру пролонгувати даний договір (п. 1.3 договору).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про вчинення позичальником ОСОБА_1 таких дій, які обумовлені в п. 4.14 Правил, отже, договір кредиту від 14.02.2020 не був пролонгований та закінчив свою дію 16.03.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 05 квітня 2023 року у справі 910/4518/16 (провадження 12-16гс22) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення із ОСОБА_1 процентів за кредитом у розмірі 29 400 грн., нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування (16.03.2020), є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Вимог про стягнення відсотків згідно статті 625 ЦК України позивачем в даному позові заявлено не було.

При цьому колегія суддів зазначає, що пункт 3.3. договору чітко передбачає нарахування відсотків за підвищеною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом, а не за кожен день прострочення, та у разі пролонгації договору, в зв`язку з чим посилання позивача на те, що п. 3.3 кредитного договору встановлено розмір процентної ставки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як відповідальність за порушення грошового зобов`язання не заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими процентами в сумі 29 400 грн. відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 16 березня 2020 року по 13 липня 2020 року підлягає скасуванню з постановленням в цій частині нового рішення про відмову у позові.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає зменшенню судовий збір з 2 102 грн. до 555 грн. 77 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків у розмірі 29 400 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В частині стягнення судового збору рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2022 року змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» судовий збір в розмірі 555 грн. 77 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: