Провадження № 22-ц/812/384/23 Головуючий суду першої інстанції Гуденко О.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023 року м. Миколаїв Справа № 490/1819/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Стрілець К.О.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2022 року, повний текст якого складено 13 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Гуденко О.А., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2022 року ОСОБА_4 звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту батьківства.

Доводи заяви обґрунтовано тим, що вона з 1998 року по березень 2022 року проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період спільного проживання у них народилась спільна донька ОСОБА_6 .

Дані про батька дитини було записано з дотриманням вимог частини 1 статті 135 СК України за вказівкою матері.

З моменту народження дитини ОСОБА_5 називав її своєю донькою підтверджуючи той факт, що є її біологічним батьком, брав участь у її навчанні та вихованні. Весь час забезпечував родину та піклувався про доньку та її матір.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер.

Мати померлого - ОСОБА_2 визнала дитину своєю онукою.

Ще одним незаперечним доказом на підтвердження батьківства ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_6 є зазначення у свідоцтві про хрещення останню за прізвищем батька « ОСОБА_7 ».

На даний час з метою належного оформлення спадкових прав після смерті останнього, вона бажає, щоб в відомостях про батька у свідоцтві про народження доньки був зазначений її батьком ОСОБА_5 , що і слугувало підставою для звернення до суду з даною заявою про встановлення факту батьківства.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Внести зміни до актового запису № 1028 від 03 грудня 2011 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчиненого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області вказавши батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Прізвище дитини змінити з ОСОБА_8 на ОСОБА_7 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2022 року з урахуванням виправлення описки ухвалою цього ж суду від 17 червня 2022 року, заяву ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внесено зміни до актового запису № 1028 від 03 грудня 2011 року про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчиненого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області вказавши батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Прізвище змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_7 ».

Рішення суду мотивовано тим, що з моменту народження дівчинки ОСОБА_6 та до дня смерті ОСОБА_5 , останній брав активну участь у її вихованні та утриманні, перебував з матір`ю дитини у фактичних шлюбних відносинах, мав з нею спільний побут та бюджет, а отже є доведеним, що ОСОБА_5 є батьком малолітньої ОСОБА_6 .

При цьому суд дійшов висновку, що встановлення факту батьківства не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах статті 315 ЦПК України, отже відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та доказів.

Не погодившись з рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове яким залишити заяву без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Метою звернення ОСОБА_4 до суду з заявою про встановлення факту батьківства, є прийняття спадщини. Зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно рухоме та нерухоме майно, яке знаходиться в місті Херсоні та Херсонській області.

Викладені ОСОБА_4 факти про те, що вона проживала з ОСОБА_5 з 1998 року по березень 2022 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу є неправдивими. Крім того заявниця приховала той факт, що спадкодавець має й інших спадкоємців першої черги, яких до участі у справі не було залучено. Вказані факти свідчать про існування спору між спадкоємцями щодо майна, належного спадкодавцю.

Як зазначає ОСОБА_3 ОСОБА_5 був її чоловіком та відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 520 від 15 березня 2022 року, виданого комунальним некомерційним підприємством «Херсонська міська клінічна лікарня ім. О.С. Лучанського». Вона займалась похованням чоловіка, тому має копії медичного свідоцтва про смерть та копію його паспорта. Оригінал свідоцтва про смерть був нею повернутий матері померлого

ІНФОРМАЦІЯ_7 вона звернулась до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Онищук У.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті цивільного чоловіка ОСОБА_5 . У поданій заяві вона зазначила, що з померлим проживали та вели спільне господарство з 1988 року за адресою: АДРЕСА_1 , яка була відчужена, де він залишався в ній зареєстрований, а подальше з ним проживання продовжили за адресою: АДРЕСА_2 .

20 грудня 2022 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Онищук У.О. було заведено спадкову справу № 38/2022.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги є мати спадкодавця ОСОБА_2 та син спадкодавця ОСОБА_9 від іншого шлюбу.

На день слухання справи, відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 з 1998 року по березень 2022 року проживала без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_5 .

У 1998 році вони придбали квартиру у АДРЕСА_3 та почали проживати разом в ній без реєстрації шлюбу.

У 2006 та у 2009 році вони придбавали нерухоме майно у м. Херсоні та у Херсонській області в с. Кізомис, яке було зареєстровано як за ОСОБА_5 , так і за ОСОБА_4 .

В період спільного проживання у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дані про батька дитини було записано відповідно до вимог частини 1 статті 135 СК України за вказівкою матері.

У 2016 році ОСОБА_4 та ОСОБА_5 придбали квартиру АДРЕСА_4 де проживали разом до дня смерті ОСОБА_5 .

В свідоцтві про хрещення ОСОБА_6 її було вказано за прізвищем померлого.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні ( пункт 5 частини 3 статті 376 ЦПК України).

Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване рішення ухвалене 13 червня 2022 року Центральним районним судом м. Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Савенко Є.В., без участі сторін та повний текст якого складено в той же день. Водночас зазначене рішення суду першої інстанції не підписано головуючою у справі суддею Гуденко О.А., що відповідно до зазначених приписів цивільного процесуального законодавства ( стаття 376 ЦПК України) є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування цього судового рішення.

Отже, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва на підставі пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа перегляду судом апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до частини 1 статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини 1 статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.

Як встановлено ОСОБА_4 , звернулася до суду із заявою, поданої в порядку окремого провадження, де просить встановити факт батьківства ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та внести відповідні зміни про батька до актового запису № 1028 від 03 грудня 2011 року про народження дитини.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

У частині 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_4 просила встановити, що померлий ОСОБА_5 , є батьком її малолітньої доньки, зазначивши при цьому мету встановлення такого факту оформлення спадщини.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Розглядаючи заяву ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлення факту батьківства не пов`язане зі спором про право і відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правильність наведених заявником фактів і доказів.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується, оскільки при розгляді справи суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи, пов`язаних з метою встановлення такого юридичного факту, а саме оформлення прав на спадкування після смерті ОСОБА_5 .

Апеляційним судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина. 20 грудня 2022 року із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Онищук У.О. звернулась ОСОБА_3 , де зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її цивільний чоловік ОСОБА_5 , який на час смерті проживав разом з нею за адресою АДРЕСА_2 . Цією заявою вона приймає усю спадщину за законом після його смерті.

При цьому ОСОБА_3 в заяві зазначила перелік спадкового майна, до складу якого входить як нерухоме так і рухоме майно, що належало померлому.

За цією заявою у той же день приватним нотаріусом заведене спадкова справа № 38/2022. В свою чергу, ОСОБА_3 стверджувала, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги за законом є також мати померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (зацікавлена особа у цій справі, яка має право на обов`язкову частку) та ОСОБА_10 син померлого від попереднього шлюбу.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник заявника надала копію заповіту, складеного 11 березня 2022 року за життя ОСОБА_11 , за яким останній заповів ОСОБА_6 все належне йому майно. Цей заповіт посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області та зареєстровано в реєстрі за № 1690.

Крім того, представником заявника надано копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26 серпня 2022 року № 69852794, де зазначено, що приватним нотаріусом Чорною Л.С. заведена спадкова справа № 142/2022 після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу (спадкоємці першої-п`ятої черг).

За приписами частини 1 статті 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдовець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

За змістом частини 1 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Отже, на теперішній час існують дві спадкові справи заведені приватними нотаріусами по факту смерті ОСОБА_5 , підставою для їх заведення слугували подачі заяв про прийняття спадщини за законом - ОСОБА_3 та за заповітом - ОСОБА_4 за заповітом, як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_12 .

За таких обставин колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 не може бути розглянута в порядку окремого провадження.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

З урахуванням викладеного, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із залишенням заяви про встановлення факту батьківства без розгляду з підстав, передбачених частиною 4 статті 315 ЦПК України.

При цьому ОСОБА_4 не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 294, 315, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 12 квітня 2023 року.