Справа №303/3572/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Монич В.О.

за участю секретаря судового засідання Добош О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 на дії державного виконавця Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області відділ примусового виконання рішень в частині накладення арешту на кошти боржника,

в с т а н о в и в :

Скаржник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулась до Мукачівського міськрайонного суду із вищезазначеною скаргою.

Вимоги заявлені в скарзі мотивує тим, що вона є інвалідом другої групи і для отримання пенсії нею було відкрито поточний рахунок в АТ «ОТП Банк», 05.04.2023 року дізналась про те, що її картка заблокована, а виконавцем було накладено арешт відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 05.04.2023 року. Як вказує скаржник, не було потреби у накладені арешту на карту. На даний час, ОСОБА_1 позбавлена засобів до існування взагалі, оскільки вона не може отримати пенсію, навіть частково.

Від представника скаржника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі та просить скасувати постанову про накладення арешту коштів боржника.

Від головного державного виконавця Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області відділ примусового виконання рішень Міснік Н.В. надійшла заява про розгляд скарги без її участі, а також додано матеріали виконавчого провадження №51942725.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Суд розглядає справи керуючись принципом диспозитивності не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Встановлено, що 20.07.2016 року Мукачівським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 2/303/1266/16 , згідно з яким суд ухвалив стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , і.к. НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 50, р/р. НОМЕР_3 , МФО 305299, ) суму 77895,54 доларів США (сімдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто п`ять доларів США 54 центи), що в гривневому еквіваленті становить 2044757,92 грн. (в т.ч. 17384,15 доларів США заборгованість за кредитом, 19669,55 доларів США - відсотки, 3213 доларів США комісія, 37628,84 доларів США - пеня) заборгованості за кредитним договором від 11.07.2006 року №MKA0GK00000145 MK0DGA.

Постановою головного державного виконавця Мукачівського міського відділу ДВС Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гонак М.М. від 07.12.2020 року постановлено передати виконавчий лист №2/303/1266/16 від 20.07.2016 року до відділу примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) для подальшого виконання виконавчого листа.

Скаржник ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, безтерміново, що підтверджується пенсійним посвідченням та випискою із акта огляду МСЕК (а.с.4, а.с.11).

05.04.2023 року головним державним виконавцем Західного міжрегіонального Управління міністерства юстиції Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області відділ примусового виконання рішень Міснік Н.В. прийнято постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

07.04.2023 ОСОБА_4 зверталась із письмовою заявою до відділу примусового виконання рішень Західного МРУ МЮ Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про зняття арешту з коштів, що знаходяться на картковому рахунку у банку, на що 12.04.2023 року отримала відповідь за № 7-66334089/1598 про відсутність підстав для зняття арешту.

Таким чином, судом підтверджено факт того, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № 51942725, перебуває на державному утриманні та отримує пенсію по інвалідності, 2 група, яка щомісяця зараховується на її єдиний рахунок, відкритий в відділенні АТ "ОТП БАНК", на підставі постанови державного виконавця банком накладено арешт на зазначений рахунок боржника, внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлена можливості отримувати призначену державну соціальну допомогу.

ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, а тому, відповідно до ст. 447 ЦПК України має право звернутися до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено її права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

За змістом ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

За змістом ч. 2 ст. 48 цього ж Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

В Україні на конституційному рівні закріплено право громадян на соціальний захист, що включає, зокрема, і право на одержання пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги (стаття 46 Конституції України).

Законом України «Про виконавче провадження» встановлений особливий порядок проведення стягнень з пенсії, яка відповідно до ст. 46 Конституції відноситься до основоположних прав і свобод особи які гарантуються державою та не можуть бути скасовані.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається лише у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Таким чином, із аналізу зазначених правових норм встановлено, що кошти, які складають пенсію є особливим об`єктом, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, на який допускається стягнення лише у разі відсутності інших коштів та/або об`єктів для стягнення.

Порядок стягнення на пенсію врегульований окремо від інших видів стягнення та навіть при застосуванні такого стягнення встановлено граничні розміри можливого стягнення від 20 до 50 % пенсії в залежності від виду зобов`язання.

Судом встановлено, що у виконавчому провадженні №51942725 з примусового виконання виконавчого листа № 2/303/1266/16 від 20.07.2016 року, виданого Мукачівським міськрайонним судом , з ОСОБА_1 стягуються на користь користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суму 77895,54 доларів США (сімдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто п`ять доларів США 54 центи), що в гривневому еквіваленті становить 2044757,92 грн. (в т.ч. 17384,15 доларів США заборгованість за кредитом, 19669,55 доларів США - відсотки, 3213 доларів США комісія, 37628,84 доларів США - пеня) заборгованості за кредитним договором від 11.07.2006 року №MKA0GK00000145 MK0DGA.

Таким чином, у разі звернення стягнення на пенсію ОСОБА_1 за зазначеним виконавчим листом стягнення не могло б перевищувати 20 відсотків пенсії, в порядку, передбаченому для інших видів стягнень.

Банком, на підставі постанови державного виконавця накладено арешт на єдиний рахунок боржника, на який зараховується виплати управління соціального захисту населення (пенсія) боржника, та заблоковано ОСОБА_1 доступ до її державної соціальної виплати, що перебувають на цьому рахунку, при тому, що навіть при зверненні стягнення на пенсію, таке стягнення не могло б перевищувати 20% нарахованої пенсії боржника.

Тому, суд приходить до висновку, що не може бути накладений арешт на усі кошти що складають пенсію (державну соціальну допомогу особам з інвалідності) боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають пенсію, таке обмеження не розповсюджується.

Окрім того, 26.03.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу ХІІІ Прикінцевих перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» №2129-IX від 15.03.2022, відповідно до яких тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни РФ), що є ще однією підставою для скасування арешту з рахунку боржника.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, а тому уважає за необхідне задовольнити скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.259-261, 353-354,450-451 ЦПК України, суд ,

п о с т а н о в и в:

Скаргу задоволити

Скасувати постанову про накладення арешту коштів боржника у виконавчому провадженні № 51942725 від 05 квітня 2023 року.

Додані до скарги матеріали виконавчого провадження № 51942725 повернути Західному міжрегіональному Управлінню міністерства юстиції Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області відділ примусового виконання рішень.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий В.О.Монич