С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/1030/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

12 квітня 2023 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

ІІ. Описова частина

У червні 2021 року Позивач АТ «Мегабанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.08.2021 було відкрито провадження у справі.

Позивач посилається на те, що 31 липня 2018 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №129-011-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), згідно з яким Відповідачка отримала кредит в сумі 28026,91 гривень на строк до 30 липня 2021 року.

Позивач зазначає, що в порушення умов кредитного Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання не виконувала та станом на 01 травня 2021 року мала заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 45658,29 гривень, яка включала в себе:

- 28026,91 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 1515,92 гривень - заборгованість за процентами;

- 3503,35 гривень - заборгованості за нарахованою комісією;

- 12612,11 гривень - штрафні санкції.

З огляду на таке Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Представник Позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачка до суду не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася.

Суд вважає можливим розглянути справ у відсутність Сторін на підставі наявних матеріалів справи із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановив наступне.

31 липня 2018 року між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №129-011-850-2-18-Г (з ануїтетними платежами), згідно з яким Відповідачка отримала кредит в сумі 28026,91 гривень на строк до 30 липня 2021 року під 15% річних.

Відповідно до п. 2.9 Договору визначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, складає 1676,01 гривень.

Згідно з п. 4.4 Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 днів Позивач обліковує заборгованість за договором в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З цього моменту припиняється нарахування комісійної винагороди, а процентна ставка за кредитом встановлюється на рівні 0,1% річних. За невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород Відповідач має сплатити штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3 Договору - 45% від суми кредиту (12612,11 гривень).

Встановлено, що Відповідачка не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, і станом на 01 травня 2021 року мала заборгованість по договору на загальну суму в розмірі 45658,29 гривень, яка включала в себе:

- 28026,91 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 1515,92 гривень - заборгованість за процентами;

- 3503,35 гривень - заборгованості за нарахованою комісією;

- 12612,11 гривень - штрафні санкції.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, чинній станом на день укладення договору кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними (Верховний суд України від 06.09.17 р. у справі № 6-2071цс16).

З огляду на викладене умова укладеного Договору №129-011-850-2-18-Г про покладення на Відповідача обов`язку з щомісячної сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,5% від суми кредиту є нікчемною, і вимога про стягнення заборгованості за нарахованою комісією, відповідно, задоволенню не підлягає.

В іншій частині розрахунок заборгованості Відповідача складений згідно з погодженими сторонами умовами договору, підстав для сумніву у його правильності суд не має.

З огляду на викладене, враховуючи порушення Позичальником своїх зобов`язань, суд вважає необхідним захистити права кредитора шляхом часткового задоволення позову про примусове стягнення заборгованості з ОСОБА_1 розмірі 42154,94 гривень.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 2270 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 634, 638, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» заборгованість за Кредитним договом №129-011-850-2-18-Г від 31.07.2018 (з ануїтетними платежами) в сумі 42154,94 (сорок дві тисячі сто п`ятдесят чотири грн 94 коп.) гривень, з яких :

- 28026,91 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 1515,92 гривень - заборгованість за процентами;

- 12612,11 гривень - штрафні санкції.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» судовий збір в розмірі 2270,00 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: Акціонерне товариство «Мегабанк», юридична адреса: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30 адреса для листування: Відділення «Київська регіональна дирекція» АТ «Мегабанк», 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 64; ;

Відповідач: ОСОБА_1 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя: