Справа №705/2010/23
2-о/705/66/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

09.05.2023 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Паланська сільська об`єднана територіальна громада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій просила суд: в порядку підготовки справи до розгляду витребувати з Уманського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) належним чином посвідчену копію актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити факт проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше як п`ять років, починаючи з квітня 2000 року до дня смерті ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що з травня 2000 року вона та ОСОБА_2 стали проживати разом однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу в його будинку по АДРЕСА_1 . Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки в цьому не було потреби. З моменту спільного проживання вони систематично вели спільне господарство, тримали худобу, планували спільний бюджет, брали участь у спільних витратах. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Оформити спадкові права після його смерті заявник не має можливості, оскільки нотаріусу потрібно додатково підтвердити факт проживання однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Зробити це в позасудовому порядку неможливо. Спору між нею та третіми (іншими) особами з приводу спадкових прав немає.

Перевіривши вищевказану заяву та додані до неї матеріали, суддя доходить висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Дана заява складена з порушеннями вимог, передбачених ст. ст. 175, 177, 318 ЦПК України.

Так, пунктами 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту не перебування осіб у шлюбі.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 17.06.2020 у цивільній справі № 755/18012/16-ц.

Тому з урахуванням викладеного заявнику необхідно зазначити з посиланням на докази, що ні вона, ні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами, з урахуванням позиції Верховного Суду у справі № 759/4596/18 від 25.04.2019 та вимог ст. 74 СК України.

Членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

З наданих суду матеріалів справи не вбачається, що заявник і ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та вирішували спільно побутові питання, а надані заявником письмові свідчення осіб, які взагалі мешкають на різних вулицях, ніж померлий ОСОБА_2 , та в іншому населеному пункті ніж заявниця, не можуть бути підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки не містять будь-яких даних, які б свідчили про фактичні шлюбні відносини.

Одночасно у заяві не зазначається мета встановлення факту, з чого складається маса спадкового майна, де воно саме розташоване.

Вимога про зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту є обов`язковою, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки, так як встановлення юридичного факту має відбуватися лише з метою захисту чи визнання конкретного права заявника. Від мети встановлення юридичного факту також залежить коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі.

Також у заяві не зазначена конкретна мета встановлення вказаного факту в контексті того, що згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не є підставою для виникнення у них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, метою фізичної особи звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог ст. 258 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки.

У судовому порядку встановлюються лише ті факти, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності відсутності неоспорюваних прав, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, однак у даній заяві не зазначено виникнення, зміна або припинення яких саме конкретних особистих чи майнових прав заявника залежить від встановлення факту і для охорони яких саме конкретно прав та інтересів заявника або створення умов здійснення яких особистих немайнових чи майнових прав подано до суду вказану заяву, з огляду на те, що суду не надано постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У матеріалах заяви відсутні будь-які посилання щодо спадкоємців ОСОБА_2 першої, другої чи третьої черги, за законом чи за заповітом, їх місця перебування та проживання за наявності. У заяві лише зазначено, що спору між нею та третіми особами з приводу спадкових прав немає. Особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років є спадкоємцями четвертої черги, тому з огляду на черговість одержання права на спадкування, заявнику пропонується уточнити мету встановлення вказаного факту та визначитись з колом спадкоємців.

Також суд звертає увагу заявника на те, що інститут спільного проживання осіб, як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений Сімейним кодексом України 2004 року і такий факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. Сімейний кодекс України був прийнятий 10.01.2002. Згідно Прикінцевих положень вказаного кодексу, він набирає чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України. З вступом у дію Сімейного кодексу України втрачає чинність Кодекс про шлюб та сім`ю України. Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Цивільного кодексу України він набирає чинності з 01.01.2004. Зазначене вище передбачено п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7«Про судову практику у справах про спадкування» та п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги щодо періоду проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю, враховуючи те, що інститут спільного проживання осіб однією сім`єю може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року.

Крім того, Паланська сільська об`єднана територіальна громада не може бути заінтересованою особою у справі, оскільки такої юридичної особи не існує.

Також, у порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, матеріали справи не містять підтвердження заявника про те, що нею не подано іншої заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Оскільки, заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати заявнику строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 133, 174-177, 185, 259-261, 293 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Паланська сільська об`єднана територіальна громада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без руху.

Надати заявнику строк не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви, зазначених в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Єщенко