Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023 Справа №607/1562/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С.М., представника позивача - адвоката Карпа М. М., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить зменшити розмір аліментів визначений рішенням суду від 23.05.2017 та щомісячно стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який на даний час розірваний. Від цього шлюбу є дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.05.2017 у справі № 607/3462/17 відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в користь ОСОБА_5 до досягнення дитиною повноліття. Як пояснює позивач, з часу прийняття рішення судом, змінилися обставини, які враховуються при визначені розміру аліментів. Зокрема, значно погіршилося його здоров`я, а саме поставлено діагноз дегенеративно-дистрофічне захворювання хребта; остеохондроз поперекового відділу хребта, з протрузіями дисків L-3-S-2 зі стійким больовим синдромом з ФНХ хребта 1-2 ст., міозит розгиначів лівого стегна; хронічна вертеброгенна лівобічна люмбоїшалія, стадія н/ремісії, м» евотонічна форма із стійким помірно вираженим больовим синдромом. Також, відповідно до висновку про магнітно-резонансну томографію хребта від 10.01.2022, вставлено діагноз: МР-ознаки більш характерні для анкілозивного спондилоартриту (хвороба Бєхтєрєва). Пояснює, що через захворювання майже щомісячно він змушений проходити обстеження та здавати аналізи, що вимагає значних витрат. Окрім цього, вказує, що змінився його сімейний стан, оскільки 29 серпня 2020 року одружився із ОСОБА_6 , у шлюбі народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина та дитина проживають зі ним. До того ж, зазначає, що змінився його матеріальний стан, через те, що з часу прийняття рішення його матеріальне становище погіршилося, оскільки на даний час утримує сина та дружину, яка не працює в зв`язку із доглядом дитини до трьох років, відповідно він один утримує дитину та дружину.

Зважаючи на викладене та враховуючи всі обставини справи, позивач просить зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до 1/7 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Карпа М. М. просила зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення суду від 23.05.2017 у справі №607/3462/17 та щомісячно стягувати з позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 часки від видів заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечила щодо стягнення з позивача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/6 часки від видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2012. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.05.2017 у справі № 607/163462/17, ухвалено стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 15 березня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_5 , 28.08.2020 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , у зв`язку із чим змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що слідує із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 28.08.2020.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 29.08.2020 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 29.08.2022, про що складено актовий запис №1379.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 18.08.2021.

Відповідно до акту № 01 про фактичне місце проживання від 05.01.2023, ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № 2353 КНП «МКЛ №3» ТМР, ОСОБА_2 встановлено діагноз: дегенеративно-дистрофічне захворювання хребта; остеохондроз поперекового відділу хребта, з протрузіями дисків L-3-S-2 зі стійким больовим синдромом з ФНХ хребта 1-2 ст., міозит розгиначів лівого стегна; хронічна вертеброгенна лівобічна люмбоїшалія, стадія н/ремісії, м» евотонічна форма із стійким помірно вираженим больовим синдромом.

Відповідно до висновку про магнітно-резонансну томографію хребта від 10.01.2022, ОСОБА_2 вставлено діагноз: МР-ознаки більш характерні для анкілозивного спондилоартриту (хвороба Бєхтєрєва)

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

У силу ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною 3 ст. 184 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає можливість зробити висновок, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів, зміна його сімейного стану чи погіршення стану здоров`я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він не спроможний виплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, оскільки погіршився стан його здоров`я, позивач одружився, на його утриманні перебуває малолітня дитина, тобто посилався на зміну не тільки матеріального, а й сімейного стану та погіршення стану здоров`я.

Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Крім того, слід зазначити, що при розгляді позовів про зміну розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_2 зазначив, що значно погіршився стан його здоров`я, оскільки у нього наявні захворювання хребта, а також змінився його сімейний стан, він одружився, у шлюбі народився син ОСОБА_11 , якого позивач також зобов`язаний утримувати. У зв`язку з вказаним у нього погіршився стан здоров`я та погіршилось матеріальне становище у зв`язку з чим стало важко виплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, відтак просив зменшити розмір аліментів до 1/6 частини.

Вказані доводи перевірені судом та встановлено, що після ухвалення судового рішення від 23 травня 2017 року у справі № 607/3462/17 про стягнення аліментів на утримання доньки сторін ОСОБА_4 , у позивача, як платника аліментів, погіршився стан здоров`я та змінився сімейний стан. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відповідності до ст. 192 СК України позивачем доведено наявність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду.

Відтак, суд приходить до висновку про зменшення розміру раніше стягнутих аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 до 1/6 частини з усіх видів заробітку позивача щомісячно.

З урахування вказаних обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, змінити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Також слід зазначити, що за наявності підстав, визначених у ст. 192 СК України відповідачка також не позбавлена права на звернення до суду з метою збільшення розміру аліментів.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263265, 279, 280283 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2017 року у цивільній справі №607/3462/17.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич