Справа №: 398/1964/22
провадження №: 2/398/682/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" березня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Подоляк Я.М.,

секретарів Карпушевої О.М., Першиної Ю.А.,

за участі

позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним Ковальової Т.Ю.,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним ОСОБА_2 ,

представника відповідача за первісним і представника позивача за зустрічним Гулян Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ковальова Т.Ю. до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Гулян Я.В. до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2015 року до 09.08.2022 року з ОСОБА_2 .. Фактично шлюбні відносини припинені наприкінці травня 2022 року. В період зареєстрованого шлюбу ними було набуто наступне майно: легковий автомобіль HYUNDAI ACCENT 2018 року випуску, орієнтовна ринкова вартість якого, згідно з довідкою ТОВ «Сервіспромексперт» №120 від 30.06.2022, становить 11700 доларів США, що еквівалентно 342 225,00 грн; LED телевізор SAMSUNG діагональ 55 дюймів з функцією smart TV, орієнтовною ринковою вартістю 8 000,00 грн; LED телевізор LG діагональ 32 дюйма з функцією smart TV, орієнтовною ринковою вартістю 4 000,00 грн; акваріум об`ємом 200 літрів, орієнтовною ринковою вартістю 2000,00 грн; тумба під акваріум, виготовлена за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 5 000,00 грн; диван орієнтовною ринковою вартістю 10 000,00 грн; меблева стінка виготовлена за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 30 000,00 грн; ліжко двоспальне виготовлене за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 20 000,00 грн; матрац ортопедичний двоспальний MATROLUXE, орієнтовною ринковою вартістю 10 000,00 грн; ліжко дитяче 170*60 см, виготовлене за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 8 000,00 грн; штори загальною довжиною 10 погонних метрів, виготовленні за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 5 000,00 грн; тюль, орієнтовною ринковою вартістю 2 000,00 грн; шість комплектів постільної білизни для двоспального ліжка, орієнтовною ринковою вартістю 4 000,00 грн; духова шафа електрична WHIRLPOOL, орієнтовною ринковою вартістю 10 000,00 грн; варочна панель WHIRLPOOL, орієнтовною ринковою вартістю 7 000,00 грн; витяжка телескопічна PYRAMIDA, орієнтовною ринковою вартістю 4 000,00 грн.

Усього придбано майна на загальну суму 471 225,00 грн.

Також ними були набуті спільні заощадження у вигляді готівкових грошових коштів в сумі 30 000 грн та 1500 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на момент звернення до суду (29,2549 грн за 1 долар США) еквівалентно 43882,35 грн, тобто всього 73 882,35 грн.

Загальна вартість набутого спільного майна та заощаджень у вигляді готівкових грошових коштів дорівнює 545 107,35 грн.

Просить визнати вказане майно спільним майном подружжя та в порядку поділу майна виділити їй наступне майно:

- LED телевізор LG, діагональ 32 дюйма з функцією smart TV, орієнтовною ринковою вартістю 4 000,00 грн;

- диван, орієнтовною ринковою вартістю 10 000,00 грн;

- ліжко двоспальне, виготовлене за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 20 000,00 грн;

- матрац ортопедичний двоспальний MATROLUXE, орієнтовною ринковою вартістю 10 000,00 грн;

- ліжко дитяче 170*60 см, виготовлене за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 8 000,00 грн;

- готівкові кошти в сумі 61 941,18 грн;

- припинити її, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частину легкового автомобіля HYUNDAI ACCENT 2018 року випуску, та стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості належної їй частки в цьому майні в сумі 171 112, 50 грн.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити відповідачу наступне майно:

- LED телевізор SAMSUNG діагональ 55 дюймів з функцією smart TV, орієнтовною ринковою вартістю 8 000,00 грн;

- акваріум об`ємом 200 літрів, орієнтовною ринковою вартістю 2 000,00 грн;

- тумбу під акваріум, виготовлену за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 5 000,00 грн;

- меблеву стінку, виготовлену за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 30 000, 00 грн;

- штори загальною довжиною 10 метрів погонних, виготовленні за індивідуальним замовленням, орієнтовною ринковою вартістю 5 000,00 грн;

- тюль, орієнтовною ринковою вартістю 2 000,00 грн;

- шість комплектів постільної білизни для двоспального ліжка, орієнтовною ринковою вартістю 4 000,00 грн;

- духову шафу електричну WHIRLPOOL, орієнтовною ринковою вартістю 10 000,00 грн;

- варочну панель WHIRLPOOL, орієнтовною ринковою вартістю 7 000,00 грн;

- витяжку телескопічну PYRAMIDA, орієнтовною ринковою вартістю 4 000,00 грн.

- готівкові грошові кошти в сумі 11 941,18 грн.

Також просила стягнути з відповідача на її корить сплачену суму судового збору в розмірі 2850,54 грн та витрати на оплату послуг адвоката з надання професійної правничої допомоги.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 01.08.2022 року суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 18.08.2022, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

18.08.2022 року розгляд судової справи відкладався за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 для підготовки відзиву/зустрічного позову та подання його до суду.

25.08.2022 року від представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 надійшла зустрічна позовна заява про поділ спільного майна подружжя, в якому зазначено, що до реєстрації шлюбу сторони разом не проживали, спільне проживання почали безпосередньо після реєстрації шлюбу та оселилися в квартирі по АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.12.2000 року належить відповідачу ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_4 . На час заселення подружжя в квартиру вона була вмебльованою. В ній знаходилися речі та побутова техніка матері відповідача ОСОБА_4 , які вона тимчасово залишила їм в користування допоки вони не придбають власні.

Так в квартирі знаходилось майно матері відповідача - ОСОБА_4 , яке безпідставно внесено ОСОБА_1 в її позовній заяві до переліку спільного сумісного майна, що підлягає поділу, а саме: духова шафа електрична WHIRLPOOL, варочна панель WHIRLPOOL, витяжка телескопічна PYRAMIDA, LED телевізор SAMSUNG діагональ 55 дюймів з функцією smart TV, LED телевізор LG діагональ 32 дюйма з функцією smart TV. Це майно купувалось матір`ю за власні кошти, подружжю не дарувалось, а тому у відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 склалося помилкове враження, що це майно перейшло їм у власність.

Також вважає що не підлягає поділу придбане під час шлюбу за спільні сумісні кошти подружжя дитяче ліжко, вартістю 8 000,00 грн, оскільки відповідно до ст. 174 СК України майно придбане батьками або одним із них для забезпечення розвитку, навчання та виховання дитини є власністю дитини. У зв`язку з цим, дитяче ліжко, яке внесено позивачем до переліку майна, що підлягає поділу, має бути виключене, оскільки належить дитині, у зв`язку з чим негайно буде передано відповідачу ОСОБА_1 на першу її вимогу.

Крім того зазначає про безпідставність доводів первісної позовної заяви щодо наявності у колишнього подружжя грошових накопичень за період шлюбу. Такі доводи є абсолютно безпідставними, оскільки всі наявні у них кошти використовувались на забезпечення власних потреб, а також придбання майна, побутової техніки та здійснення ремонту в квартирі дружини, що підтверджується доказами, доданими до зустрічного позову. Подружжя не мало об`єктивної можливості створювати якісь накопичення чи заощадження, оскільки не мали необхідного для цього доходу. Так, за період спільного життя позивач працювала нетривалий період в 2016 та в 2017 роках в школі №9 психологом на неповну ставку, у зв`язку з чим її заробіток був дуже малим, потім була велика перерва в її трудовій діяльності, після якої в лютому 2022 вона працевлаштувалася в льотному коледжі в м. Кременчук.

Він же, ОСОБА_2 , протягом усього спільного життя постійно працював, за винятком декількох невеликих перерв в 2019, 2020 та в 2021 роках. При цьому, його заробіток з 2015 до 2021 рік коливався від 3 700,00 грн до 15 000,00 грн на місяць і лише в 2022 році, за умови виплати премії, став перевищувати 20 000,00 грн.

Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в подружжя народилась донька ОСОБА_5 , то здійснювати заощадження просто не могли. Навіть на відпочинок та придбання автомобіля вони були змушенні брати кошти в борг у батьків ОСОБА_2 , тому доводи ОСОБА_1 , щодо заощаджень в сумі 30 000,00 грн та 1 500,00 доларів США є безпідставними та категорично ним заперечуються.

У період шлюбу за рахунок спільних сумісних коштів подружжя ними було придбано: в 2017 році акваріум об`ємом 200 літрів, вартістю 1200,00 грн; тумба під акваріум, вартістю 1 000,00 грн; меблева стінка, придбана в 2016 році, орієнтовною вартістю з урахуванням зносу 11 500,00 грн; ліжко двоспальне, придбане у 2015 році, вартістю 15 000,00 грн; матрац ортопедичний двоспальний MATROLUXE, набутий в 2015 році, орієнтовною вартістю з урахуванням зносу 8 000,00 грн; диван, придбаний 03.08.2015 року, вартістю 9 800,00 грн; мобільний телефон IPHONE 6S64gb, придбаний 18.08.2016 за 21 599,00 грн; штори та тюль, придбані 23.10.2015 вартістю 2382,00 грн; чотири комплектів постільної білизни, придбані в 2015 році, загальною вартістю 2 600,00 грн.

Вище перелічені речі знаходяться в квартирі по АДРЕСА_1 , окрім 4 комплектів постільної білизни, які відповідач забрала з собою, коли виїжджала з квартири та мобільного телефону IPHONE 6S 64gb, який також знаходиться у відповідача.

В квартирі відповідача по АДРЕСА_2 знаходиться наступне спільне майно подружжя, придбане під час шлюбу за рахунок коштів сімейного бюджету: тумба дизайнерська, придбана в 2018 році, вартістю 5 000, 00 грн; пуф, придбаний в 2018 році, вартістю 1 500,00 грн; холодильник Elenberg, придбаний в 2019 році, вартістю 5 000,00 грн; стінка пенал та барна стійка, виготовлені за індивідуальним замовленням в 2019 році, вартістю 20 000,00 грн; вішалка для одягу, придбана в 2019 році, вартістю 1500,00 грн; ексклюзивне дзеркало для коридору, оформлене дизайнером, придбане в 2020 році, вартістю 5 000,00 грн; диван, придбаний в 2021 році, вартістю 10 000 грн; дзеркало для кімнати, придбане в 2021 році, вартістю 3 000, 00 грн; ролети на вікна, білі, 12 шт. (для обладнання балкону і вікон в 2 кімнатах), вартістю по 1000,00 за шт., а також ролети на вікно день/ніч, вартістю 2 500,00 грн за пару; обігрівачі електричні панельного типу побутові Venecia, 3 шт. вартістю по 1940 грн кожна та 1 шт. вартістю 1210,00 грн, а всього 4 штуки вартістю 7 030,00 грн.

Крім того, в період шлюбу 23.12.2019 року в спільну сумісну власність подружжя за 12 500 доларів США ними було набуто автомобіль HYUNDAI ACCENT 2018 року випуску, який перебуває в користуванні ОСОБА_2 .. Тимчасово до виплати боргу за позикою, отриманою для придбання даного автомобіля, титульним власником автомобіля є його мати ОСОБА_4 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.06.2022, свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу та розписками, копії яких додаються.

З урахуванням зносу та пробігу автомобіля, погоджується з оцінкою автомобіля, запропонованою відповідачем в її первісній позовній заяві відповідно до довідки ТОВ «Сервіспромексперт», №120 від 30.06.2022, в сумі 11 700 доларів США, що еквівалентно 342 225,00 грн.

При цьому для придбання даного автомобіля спільні сумісні кошти подружжя не використовувалися. Вони не мали достатньої суми коштів для придбання такого автомобіля, оскільки відповідач ОСОБА_1 в зазначений період не працювала, а його заробітна плата в середньому становила 8 000, 00 грн на місяць, а в жовтні 2019 року взагалі втратив роботу, та відновив трудову діяльність в березні 2020 року. Даний факт підтверджується формою ОК 5 щодо його трудової діяльності та розміру заробітної плати, яка додається.

Зважаючи на факт відсутності у подружжя необхідної суми, 21.12.2019 гроші були взяті в борг у батьків ОСОБА_2 , оформивши позику на суму 12500 доларів розпискою. Борг розраховували повернути за 6 років. Однак фактично на даний час вдалося повернути лише 1500 доларів США, які подружжя виплатило 19.12.2020 року, що підтверджується відповідними розписками, які додаються. Таким чином, їх борг за придбання даного автомобіля складає 11 000 доларів США, які до даного часу ними не сплачено.

У зв`язку з припиненням спільного проживання з відповідачем, батьки звинуватили його у безвідповідальності та вимагали гарантій щодо сплати боргу, у зв`язку з чим він був змушений укласти з матір`ю договір купівлі продажу, за яким вона набула право власності на зазначений автомобіль, про що він повідомив ОСОБА_1 . При цьому, за домовленістю між ним і матір`ю автомобіль продовжує перебувати в його користуванні, а після виплати ним боргу в повному обсязі, матір укладе з ним правочин про передачу у його власність вказаного автомобіля. Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 10.06.2022 року та розпискою від 10.06.2022, копії яких додаються. Таким чином, на даний час титульним власником автомобіля являється мати позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_4 , однак фактично він з його володіння не вибув, та він дійсно продовжує ним користуватися, ніякі кошти за укладеним з матір`ю правочином, він не отримував.

За таких обставин, при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 про сплату їй компенсації 1/2 вартості автомобіля, необхідно врахувати наявний борг, оскільки позику було отримано ними з відповідачем за спільною згодою та використано в інтересах сім`ї для придбання даного автомобіля, яким вони разом користувалися від дня його придбання і до червня 2022 року. При придбанні автомобіля він був оплачений повністю за позичені кошти, спільні сумісні кошти в нього не вкладалися, крім 1500 доларів США сплачених 19.12.2020 , як часткове погашення боргу.

Крім того, здійснюючи поділ спільного майна подружжя, необхідно врахувати і інші спільні борги подружжя.

Так в період з 2015 по 2022 роки вони з відповідачем чотири рази купували тури та їздили на відпочинок за кордон. Їх дохід був недостатній для того, щоб забезпечувати собі життя, купувати меблі, побутову техніку та ще й оплачувати путівки, тому на кожну з поїздок вони просили кошти в борг у його батьків. Деякі борги вже спільно виплатили, але частина так і залишилась не виплаченою та борг підлягає поверненню позикодавцям.

Борг за їх відпочинок в Туреччині влітку 2021 року в сумі 1500 доларів США, отриманий 09.06.2021 рок, та борг на відпочинок в Єгипті в лютому 2022 року в сумі 1200 доларів США, отриманий 16.01.2022 року не сплачені, тому при поділі майна подружжя необхідно врахувати також і ці спільні борги. Кошти, отримані в якості позики, використано спільно з відповідачем в інтересах сім`ї на придбання автомобіля, а також на оплату відпочинку за кордон. Відповідач знала про те, що ці кошти позичені і їм доведеться їх повернути, і ці питання неодноразово обговорювалися ними і частково за рахунок сімейного бюджету були погашені, про що свідчать наявні розписки про повернення позик.

Таким чином, вважає, що боргові зобов`язання, які виникли за договорами безвідсоткової цільової позики від 21.12.2019, від 09.06.2021 та 16.01.2022 є спільними зобов`язаннями подружжя, оскільки отриманні кошти повністю використані в інтересах сім`ї, у зв`язку з цим у сторін наявне спільне зобов`язання у вигляді повернення позичених коштів, виконання якого подружжя має здійснювати як солідарні боржники. Розмір спільних боргових зобов`язань, що має враховуватися при поділі майна, становить 13 700 доларів США .

Окрім того в 2018 році за рахунок спільних сумісних коштів в квартирі відповідача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 12.03.2018 року зроблено будівельні та ремонтні роботи на суму 34 765, 00 грн.

Таким чином просить, в порядку поділу спільного майна подружжя, виділити ОСОБА_1 :

- тумбу дизайнерську, вартістю 5 000, 00 грн;

- пуф, вартістю 1 500,00 грн;

- холодильник Elenberg, вартістю 5 000,00 грн;

- стінку пенал та барну стійку, вартістю 20 000,00 грн;

- вішалку для одягу, вартістю 1500,00 грн;

- ексклюзивне дзеркало для коридору, вартістю 5 000,00 грн;

- диван, вартістю 10 000 грн;

- дзеркало для кімнати, вартістю 3 000, 00 грн;

- ролети на вікна білі 12 шт. вартістю 12 000,00 грн та ролети (день/ніч), вартістю 2 500,00 грн, на загальну суму 14 500,00 грн;

- обігрівачі електричні панельного типу побутові Venecia, у кількості 4 шт., вартістю 7030,00 грн.

- мобільний телефон IPHONE 6S 64gb, вартістю 21599,00 грн;

- чотири комплекти постільної білизни, вартістю по 650 грн, на загальну суму 2600,00 грн;

- диван, вартістю 9 800 грн.(який знаходиться в квартирі по АДРЕСА_1 .

Усього виділити ОСОБА_1 майно на загальну суму 106 529,00 гривень.

У порядку поділу спільного майна подружжя, виділити ОСОБА_2 :

- акваріум об`ємом 200 літрів, вартістю 1200,00 грн;

- тумбу під акваріум, вартістю 1 000,00 грн;

- меблеву стінку, вартістю 11 500, 00 грн;

- ліжко двоспальне, вартістю 15 000,00 грн;

- матрац ортопедичний двоспальний MATROLUXE, вартістю 8 000,00 грн;

- штори та тюль, вартістю 2 382,00 грн.

Усього виділити майно на загальну суму 39 082,00 гривень.

Визнати борги подружжя за договорами позики, оформленими розписками від 21.12.2019 року, 09.06.2021 року та 16.01.2022 року спільними борговими зобов`язаннями подружжя. Спільні боргові зобов`язання подружжя складають 13 700 доларів США, тобто частка кожного з подружжя в спільних боргових зобов`язаннях становить 6 850 доларів США.

При вирішенні питання стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації 1/2 частини вартості автомобіля HYUNDAIACCENT 2018 року випуску, що перебував у спільній сумісній власності сторін на момент припинення спільного проживання, врахувати спільні боргові зобов`язання подружжя.

З метою припинення боргових зобов`язань ОСОБА_1 в спільних боргових зобов`язаннях подружжя, зарахувати належну їй частку в вартості автомобіля в сумі 5850 доларів США на користь ОСОБА_2 на погашення її частки в спільних боргових зобов`язаннях, та визнати боргові зобов`язання в сумі 13 700 доларів США за договорами позики, оформленими розписками від 21.12.2019 року, 09.06.2021 року та 16.01.2022 року особистими борговими зобов`язаннями ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю між часткою ОСОБА_1 в спільних боргових зобов`язаннях (6850 доларів США), та належною їй часткою у вартості автомобіля (5850 доларів США), зарахованою в рахунок погашення її боргових зобов`язань, в сумі 1000 доларів США, яка відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 22.08.2022 року еквівалентно 36 570,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частки різниці між вартістю виділеного сторонам майна в сумі 33 723, 50 грн 2)/2 = 33723,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1/2 вартості частини понесених витрат на ремонтні роботи в квартирі відповідача ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 в сумі 17 382,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1267, 58 грн та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 12 000,00 грн.

14.09.2022року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Гулян Я.В. до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

28.09.2022 року від позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_6 за первісним позовом надійшли письмові пояснення на зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, в яких просить долучити до матеріалів справи квитанції щодо придбання майна, не за спільні кошти подружжя, а за кошти родини сестри, ОСОБА_7 , де сума зазначена значно меншою, ніж у позивача. Крім того, зазначають що всі розписки написані сином своїм батькам про нібито «позику коштів» - це сфабриковані докази, носять однобічний характер. Жодні розписки за час спільного проживання подружжя ОСОБА_8 не були складені, а боргові зобов`язання відсутні. Додані розписки, написані сином своїм батькам, є абсурдними та не відповідають дійсності. Такі ж розписки, при бажанні, може надати і відповідач, але написані своїм батькам. Просять суд, поставитись до них критично, адже вони не носять жодної доказової сили.

Щодо турів до Туреччини і Єгипту: -2015 рік тур до Єгипту весільний подарунок від ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (дарували на весіллі щоб всі знали); - 2016/2021 позивач та відповідач коштів не позичали; - 2022 році подарунок сину ОСОБА_2 від батьків на день його народження.

28.09.2022 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.10.2022 року.

Позиції сторін у судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач та представник позивача за первісним позовом підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача адвокат Ковальова Т.Ю. додала, що 10.06.2022 року, тобто під час перебування ще у зареєстрованому шлюбі, відповідач ОСОБА_2 без згоди її довірительниці уклав договір купівлі-продажу автомобіля зі своєю матір`ю, що порушує право спільної сумісної власності її довірительниці на автомобіль набутий під час шлюбу.

Щодо придбання спірного майна, яке відповідач не визнає таким, що придбане у шлюбі позивач ОСОБА_1 зазначала, що духову електричну шафу WHIRLPOOL, варочну панель WHIRLPOOL, витяжку телескопічну PYRAMIDA та диван, купувала її мати, ще до шлюбу, під час здійснення ремонту в квартирі, яка належить ОСОБА_4 , в якій подружжя планувало проживати після весілля, оскільки бажала здійснити свій вклад в облаштуванні майбутнього житла своєї доньки. Товар був замовлений в Інтернет-магазині, а прізвище « ОСОБА_4 » в чекові було вписано відповідачем та його матір`ю власноруч пізніше, оскільки виїжджаючи з квартири спільного проживання, вона окрім особистих речей нічого не змогла забирати.

ОСОБА_10 двоспальне та матрац двоспальний ортопедичний MATROLUXE були подаровані її рідною сестрою на весілля. Рідна сестра з чоловіком займаються виготовленням меблів, тому ліжко двоспальне було виготовлено і подаровано її сестрою на весілля.

LED телевізори SAMSUNG та LG з функцією smart TV були придбані ними вже після весілля за подаровані на весілля кошти. На весілля їм подарували, за її підрахунками, приблизно 3 000 доларів США та 50 000, 00 гривень. З цих коштів були придбані лише телевізори.

Щодо мобільного телефону IPHONE 6S, то це був подарунок чоловіка на її День народження.

Щодо грошових заощаджень зазначила, що у період перебування у шлюбі вона постійно працювала майстром по нарощуванню вій. Також вона разом з сестрою займались онлайн продажем ялинкових іграшок та посуду в соцмережі Instagram. Її дохід на місяць складав від 10 000 до 20 000 грн. Також в цей час вона офіційно працювала на 0,25 ставки соціальним педагогом та 0,25 ставки психологом у 9-й школі в м. Олександрія. З 05.04.2022 року вона офіційно працює у Кременчуцькому льотному коледжі. Заощадження були зібрані за півроку до розлучення у сумі 73 882,35 грн, які залишилися у сейфі. Вона не змогла їх забрати, через те, що чоловік змінив на ньому код.

Зустрічний позов визнає частково. Визнає 1/2 вартості ремонтних робіт в квартирі, що належить їй на праві власності за договором дарування від 12.03.2018 року по АДРЕСА_2 на загальну суму 34 765 грн, та вартість обігрівачів електричних панельного типу побутових Venecia, вартістю 7030,00 грн.

Щодо іншого майна яке зазначено відповідачем у зустрічному позові (тумба дизайнерська, пуф, холодильник Elenberg, стінка пенал та барна стійка, вішалка для одягу, ексклюзивне дзеркало для коридору, диван, дзеркало для кімнати, ролети на вікна білі 12 шт., а також ролети на вікно день/ніч), зазначила, що воно не є їх спільно нажитим майном, і не підлягає поділу, оскільки купувалось її сестрою у квартиру по АДРЕСА_2 , яку остання за її згодою використовувала як офіс. Про купівлю жалюзі її сестрою свідчать квитанції, які нею були надані до пояснень на зустрічну позовну заяву.

Боргові розписки не визнає взагалі, пояснюючи що вперше про них дізналась, та взагалі почула про існування таких при ознайомлені зі зустрічним позовом колишнього чоловіка. Жодних розписок її колишній чоловік у її присутності не писав і про їх існування не повідомляв. Наголошувала, що все майно яке зазначено у позові купувалось за їх спільні кошти. Батьки чоловіка їм жодної допомоги не надавали. Їй не було відомо про запозичення коштів її колишнім чоловіком у своєї матері - ОСОБА_4 , тим більше вона не надавала своєї згоди на укладення таких позик.

Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним адвокат Гулян Я.В. суду пояснила, що позивач у своєму первісному позові зазначила не все майно яке було придбано у шлюбі. Окрім того, серед переліку майна зазначено майно, яке купувалося батьками ОСОБА_2 до реєстрації їх шлюбу з ОСОБА_1 , з метою облаштування квартири в якій планувало проживати молоде подружжя. До реєстрації шлюбу подружжя спільно не проживало і спільного майна набуто ними не було. Зазначала, що духова шафа електрична WHIRLPOOL, варочна панель WHIRLPOOL, витяжка телескопічна PYRAMIDA були придбані матір`ю відповідача ОСОБА_4 10.03.2015 року, тобто за пів року до укладення шлюбу, про що свідчать товарні чеки, тому це майно не підлягає поділу. Також матір`ю ОСОБА_2 були придбанні LED телевізори SAMSUNG та LG з функцією smart TV, про що також свідчать відповідні товарні чеки. Щодо грошових накопичень за період шлюбу про які стверджує позивач за первісним позовом, то доход сторін не дозволяв їм здійснювати грошові накопичення, про що свідчать довідки про заробітну плату її довірителя, та про відрахування які здійснювались до Пенсійного Фонду. Позивач за первісним позовом ОСОБА_11 , в той час офіційно не працювала, окрім того перебувала у декретній відпустці, вчилася на майстра по нарощування вій, потім трохи підробляла, але цей заробіток не був у такому розмірі, що міг впливати на розмір сімейного бюджету. Крім того, кошти які зароблялись нею використовувались для її власних жіночих потреб, таких як косметологічні послуги, тощо.

Відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним - ОСОБА_2 , суду пояснив, що на весілля їм подарували приблизно 50 000 грн, 400 доларів США, та 200 Євро. За весільні гроші вони купили меблеву стінку, тумбочку під акваріум, та робили ремонт у квартирі дружини, яка їй була подарована у березні 2018 року. Щодо пояснень позивача про весільний подарунок її сестри у вигляді ліжка та двоспального ортопедичного матрацу зазначив, що ліжко і матрац це була знижка його батькам за велике замовлення меблів у чоловіка сестри його колишньої дружини, які як вже зазначалось займаються виготовленням меблів.

Спільного бюджету у них не було. Скільки він заробляв грошей він дружині не повідомляв. Також він не знав скільки заробляла його дружина, але за його підрахунками її дохід в 2020 рік склав 70 000 грн, за 2021 рік - 80 000, 00 грн. Його заробітна плата витрачалась на продукти харчування, сплату комунальних послуг та відпочинок, а заробітну плату дружини намагались відкладати. Дружина пішла працювати коли дитині було три місяці, проте роботу дружини у період з 2017 до 2020 взагалі відносить до її хобі, бо доходу від її праці в цей період майже не було. Автомобіль не визнає спільним майном подружжя допоки батькам не буде виплачено кредит, після чого автомобіль буде продано, а гроші поділено між ними.

Окрім того, в судовому засіданні від 24.02.2023 року сторонами по справі та їх представниками досягнуто згоди щодо єдиної вартості спірного майна визначено вартість спірного майна в первісній та зустрічній позовній заяві, на яке не надано чеків чи квитанцій про його вартість. Зокрема, за спільною згодою сторін визначено наступну вартість майна:

- акваріум, вартістю 1 500,00 грн;

- тумба під акваріум, вартістю 2 000,00 грн;

- меблеву стінку, вартістю 16 000,00 грн;

- ліжко двоспальне, вартістю 15 000,00 грн;

- матрац ортопедичний двоспальний MATROLUXE, вартістю 8 000,00 грн;

- диван -9 800,00 грн;

- штори та тюль, вартістю 2 000,00 грн.

- духову шафу електричну WHIRLPOOL, вартістю 2 541,00 грн;

- варочну панель WHIRLPOOL, вартістю 6 248,00 грн;

- витяжку телескопічну PYRAMIDA, вартістю 4 000,00 грн;

- тумбу дизайнерську, вартістю 2 500, 00 грн;

- пуф, вартістю 1 000,00 грн;

- холодильник Elenberg, вартістю 3 500,00 грн;

- стінку пенал та барну стійку, вартістю 13 000,00 грн;

- вішалку для одягу, вартістю 1500,00 грн;

- ексклюзивне дзеркало для коридору, вартістю 1 000,00 грн;

- диван придбаний в 2021 році, вартістю 3 250 грн;

- дзеркало для кімнати, вартістю 500, 00 грн;

- ролети на вікна білі 12 шт. вартістю 2 650,00 грн.

Також судом були допитані свідки.

Свідок зі сторони позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_11 є її рідною сестрою. Її сестрі на праві власності належить квартира по АДРЕСА_3 . Її сестра та чоловік в ній не проживали. Після того як вони там здійснили косметичний ремонт вони разом з сестрою вирішили облаштувати там офіс. З цієї метою свідок за власні кошти придбала туди офісні меблі: стінку пенал та барну стійку, вішалку для одягу, тумбу, пуф, холодильник Elenberg, ексклюзивне дзеркало для коридору, дзеркало для кімнати, диван, ролети на вікна.

Її сестра постійно працювала, коли дитині було два місяці ОСОБА_12 повернулась до роботи. З дитиною знаходилась їх мати. На весілля вона подарувала їм ліжко двоспальне та матрац ортопедичний двоспальний. Їх батьки подарували 1000 доларів США. Скільки їм загалом подарували грошей на весілля вона не пам`ятає. Їй відомо що мати ОСОБА_2 ОСОБА_4 пропонувала, що вони нададуть квартиру по АДРЕСА_4 , а батьки ОСОБА_12 повинні зробити ремонт в цій квартирі, проте вони не погодились на такі умови. Їх мати ОСОБА_13 купила в цю квартиру духову шафу, варочну панель та витяжку. Про будь-які боргові розписки їй не відомо. При цьому, стверджувала, що її сестра ніколи би не поїхала на відпочинок не за власні кошти, а за гроші взяті у борг.

Свідок зі сторони позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_13 суду пояснила, що ОСОБА_11 є її донькою, а ОСОБА_2 її колишній зять. В 2015 році у них відбулося весілля. Всі витрати на весілля були поділені порівну. Мати зятя - ОСОБА_4 запропонувала надати молодим квартиру, а свідок мала зробити там ремонт, проте вона не погодилась, оскільки квартира не належала дітям, а належала ОСОБА_4 ..З метою свого вкладу для облаштування майбутнього житла своєї дочки, і так як ОСОБА_4 вже замовила кухонний гарнітур в цю квартиру, то вона вирішила купити духову шафу, варочну панель та витяжку. Також вона купила диван. Їй відомо що на весілля подарували грошові кошти у гривнях, точної суми яких вона не пам`ятає та 5 000 доларів США. ОСОБА_4 подарувала на весілля туристичну подорож до Єгипту. Про це знали всі гості, бо вона про це впродовж весілля неодноразово повторювала.

Діти прожили у шлюбі сім років. Діти жодного разу не зверталась до неї за матеріальною допомогою, хоча вона мала можливість її надавати. Вона лише за власним бажанням періодично надавала їм продукти харчування та робила подарунки на свята. Її дочка окрім викладання у школі займалась нарощуванням вій. Вона працювала завжди, і під час вагітності, і через три місяці після пологів. По АДРЕСА_5 у свідка була 5-ти кімнатна квартира, одну з кімнат в якій вони облаштували як офіс для роботи ОСОБА_12 . В подальшому вона цю 5-ти кімнатну квартиру розміняла і в 2018 році подарувала дочці квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_3 . Після весілля і під час вагітності ОСОБА_12 приходила щодня працювати з АДРЕСА_4 , де вона проживала з чоловіком, до неї додому по АДРЕСА_5 майже до пологів. Після пологів свідок щодня сиділа з дитиною, аж до виповнення дитині одного року, а ОСОБА_12 в цей час працювала. Дитина здебільше була на штучному вигодовуванні, оскільки були певні проблеми з лактацією. Їй відомо що на 30-ти річчя зятя його батьки подарували йому путівку до Єгипту на двох. Мати зятя, ОСОБА_14 , говорила, що вони мають поїхати на відпочинок вдвох, без дитини, а з дитиною мала сидіти саме свідок, але вона захворіла на короновірус, тому з дитиною залишилась сидіти ОСОБА_4 . У зятя день народження 6 лютого, і вони його святкували вже в Єгипті. Щодо автомобіля пояснила, що він був придбаний за власні кошти дітей. Після розірвання шлюбу автомобіль залишився в родині ОСОБА_8 . Про будь-які боргові зобов`язання їй невідомо.

Свідок зі сторони відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_15 , суду пояснив, що сторін по справі знає. ОСОБА_16 син його друзів, а ОСОБА_11 його колишня дружина. ОСОБА_17 знає майже 40 років, вони товаришують. Він був свідком передачі грошових коштів за розпискою від 21.12.2019 року. В цей день він разом зі своєю дружиною повертався від своїх батьків, і подорозі зайшли до ОСОБА_8 . Через деякий час до них прийшов їх син і в його присутності просив у батьків надати йому у позику грошові кошти на придбання автомобіля. ОСОБА_9 у його присутності виніс грошові кошти у сумі 12 500 доларів США номіналом по 100 доларів США, перерахував їх, та передав синові, про що останній в його присутності написав розписку. Під час написання розписки його дружина ОСОБА_1 не була присутня.

Також був присутнім на весіллі дітей ОСОБА_8 , пам`ятає що на весіллі майже всі дарили гроші.

Свідок зі сторони відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_18 суду пояснила, що вона медичний робітник і працювала разом з ОСОБА_4 з 2017 року. Окрім того, два рази на рік вона на прохання ОСОБА_4 приходила до неї додому ставити їй крапельницю. В черговий раз коли вона прийшла додому ОСОБА_4 , щоб поставити їй крапельницю до неї приїхав її син ОСОБА_16 , та попросив позичити гроші на поїздки на відпочинок за кордон. Перший раз гроші надавала мати - ОСОБА_19 у сумі 1500 доларів США на поїздку до Туреччини, а другий раз на поїздку до Єгипту надавав батько - ОСОБА_9 у розмірі 1200 доларів США. Вона двічі була присутня під час позики грошей ОСОБА_20 у своїх батьків. Його дружина ОСОБА_12 не була присутня під час позики грошей та написання розписок.

Свідок зі сторони відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_4 суду пояснила, що є матір`ю ОСОБА_11 . Майже всі витрати на весілля дітей взяла на себе їх родина. На весіллі були присутні близько 50 чоловік. Зі слів сина їй відомо, що їм на весілля подарували до 50 000 грн. та приблизно 400 доларів США, які були подаровані саме гостями зі сторони нареченого. Після весілля вони з чоловіком молодому подружжю надали для проживання квартиру, яка була повністю мебльованою, і в ній була вся необхідна побутова техніка: холодильник, пральна машина, пилосос, посудомийна машина, мікрохвильова піч, чайник, духова шафа, варочна панель, витяжка, постіль, покривала, ковдри та інше. Невістка принесла в цю квартиру лише посуд: каструлі, виделки, ложки та мультиварку. Після народження онучки вони купили дитячу коляску, одяг дитині, підгузки та інше. Також пояснила, що надали дітям у борг гроші на автомобіль у сумі 12 500 доларів США, і щоб їх дисциплінувати і мотивувати до його повернення взяли розписку. Борг за авто вони повернули у розмірі 1 500 доларів США. Власних коштів на придбанні авто в них не було. Також вони брали гроші в борг на поїздки до Єгипту та Туреччини, про що також були написані відповідні розписки.

На запитання суду чи була присутня невістка при складані боргових розписок пояснювала, що невістка не була присутня під час складання цих розписок, проте була обізнана про їх існування. Жодної путівки вони їм не дарували. Весільні гроші, зі слів свідка, вони витратили на ремонт квартири, яка належить на праві приватної власності невістці. Заперечувала факт постійної роботи її невісткою майстром по нарощуванню вій, і вважає це її хобі.

Свідок зі сторони відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_9 , суду пояснив, що він є батьком ОСОБА_2 . Після одруження дітям запропонували проживати в квартирі його дружини в якій вони нещодавно зробили ремонт. В квартирі було майже все необхідне для проживання. Діти лише купили меблеву стінку, акваріум, тумбочку під акваріум. Телевізори в цю квартиру купив саме він за свої гроші одразу після повернення з відпочинку після весілля. Родина невістки ОСОБА_12 ніякого вкладу в облаштування цієї квартиру не зробили, вони лише зробили знижку на виготовлення меблів, які вони замовили у них, оскільки рідна сестра невістки ОСОБА_12 займалась виготовленням меблів. Вони замовляли спальний гарнітур (шафа, ліжко і дві тумбочки). Родина ОСОБА_12 лише купила килимову доріжку в коридор, яку ОСОБА_12 забрала коли виїжджала з квартири.

На покупку автомобіля він їм зайняв гроші. Брали розписки щоб вони не забулися і не вважали це подарунком. Зі слів свідка у його сина та його колишньої дружини на покупку автомобіля було лише 1 500 доларів США. На сьогоднішній день залишились не повернуті 11 500 доларів США. Автомобіль після розірвання шлюбу дітей переоформили на його дружину ОСОБА_4 , у якості гарантії повернення грошей. За його підрахунками на весілля подарили не більше 50 000 грн. Вони путівку на весілля не дарували, а лише дарували гроші на відпочинок. Їх подарунок на весілля, окрім організації самого весілля, складав 100 доларів США. Путівка була куплена його сином до весілля на позичені у них гроші, про що він написав їм розписку. Тому вони і подарили на весіллі 100 доларів США на магнітики і сувеніри.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрії реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №457.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2022 року шлюб між сторонами розірвано.

При розгляді справи судом встановлено, та не заперечувалось сторонами, що колишньому подружжю на праві спільної сумісної власності належить: акваріум об`ємом 200 літрів, орієнтовною ринковою вартістю 1500,00 грн; тумба під акваріум, орієнтовною ринковою вартістю 2 000,00 грн; диван орієнтовною ринковою вартістю 9 800,00 грн; меблева стінка, орієнтовною ринковою вартістю 16 000, 00 грн; ліжко двоспальне, орієнтовною ринковою вартістю 15 000,00 грн; матрац ортопедичний двоспальний MATROLUXE, орієнтовною ринковою вартістю 8 000,00 грн; штори та тюль, орієнтовною ринковою вартістю 2 000,00 грн.

Також сторонами не заперечувався, та визнавався відповідачкою за зустрічним позовом ОСОБА_1 факт виконання ремонтних робіт в квартирі АДРЕСА_6 , що належить їй на праві особистої приватної власності за спільні сумісні кошти подружжя на загальну суму 34 765 грн, та встановлення обігрівачів електричних панельного типу Venecia, вартістю 7030,00 грн.

Також сторони, на підставі ст. 174 СК України просили суд виключити з переліку майна що підлягає поділу, дитяче ліжко, вартістю 8 000,00 грн, оскільки майно придбане батьками або одним із них для забезпечення розвитку, навчання та виховання дитини є власністю дитини.

Окрім того, відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 визнав телефон IPHONE 6S подарунком на День народження дружині, тому разом з представником просили виключити його з переліку майна, що підлягає розподілу. Також сторони просили виключити з переліку спільного сумісного майна, яке підлягає розподілу комплекти постільної білизни.

Щодо майна, яке включене позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 до спільного сумісного майна подружжя, а саме: духова шафа електрична WHIRLPOOL, варочна панель WHIRLPOOL, витяжка телескопічна PYRAMIDALED, телевізори SAMSUNG та LG з функцією smart TV, а відповідач не визнає вказане майно спільної сумісної власності подружжя, стверджуючи про його належність на праві приватної власності його матері ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.

Беручи до уваги пояснення сторін, які зазначали про те що на час заселення подружжя в квартиру вона була мебльованою, в ній знаходилися речі та побутова техніка, сторони до реєстрації шлюбу спільно не проживали, та наданні відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 письмові докази по справі, а саме копії товарних чеків №4131 про придбання газової варочної панелі WHIRLPOOL АКМ 260 IX від 10.03.2015 року, де зазначено про отримання товару ОСОБА_4 , №142706/173 про придбання духової шафи WHIRLPOOL АКР 460 IX від 10.03.2015 року та гарантійного свідоцтва на витяжку телескопічну PYRAMIDA від 15.03.2015 року, товарний чек №/10/125373 від 20.10.2015 про придбання телевізора LG 32 LF5800 від 20.10.2015 де зазначено про прийняття товару ОСОБА_4 , товарний чек №/5/1/125510 про придбання телевізора SAMSUNG UE-55JU7080 де зазначено про отримання товару ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що правовий статус вказаного майна як спільного сумісного майна подружжя, про поділ якого заявила вимоги позивач, під час судового розгляду залишився недоведеним, як і не надано суду жодного належного та допустимого доказу про його придбання саме матір`ю позивачки у якості особистого вкладу в облаштуванні майбутнього житла своєї дочки, так і придбання зазначених телевізорів за спільні кошти подружжя, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання цього майна спільною сумісною власністю подружжя.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 за первісним позовом про визнання легкового автомобіль HYUNDAI ACCENT, 2018 року випуску, спільним сумісним майном подружжя, припинення її право власності на частину легкового автомобіля HYUNDAI ACCENT 2018 року випуску, та стягнення з відповідача на її користь компенсацію вартості належної їй частки в цьому майні в сумі 171 112, 50 грн суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в період шлюбу було придбано автомобіль легковий, загальний СЕДАН-В, HYUNDAI ACCENT, 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.112).

Відповідно до довідки ТОВ «СЕРВІСПРОМЕКСПЕРТ» від 30.06.2022 року №120, яке відповідно до сертифікату №874/20 виданий ФДМ України 30.09.2020 має право на здійснення професійної оціночної діяльності, середня ринкова вартість автомобіля HYUNDAI ACCENT 2018 року випуску складає 11 700 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ, складає 342 225 грн. (а.с.14-16).

Визначена ТОВ «СЕРВІСПРОМЕКСПЕРТ» від 30.06.2022 ринкова вартість автомобіля у розмірі 342 225,00 грн сторонами не оспорювалась.

У подальшому 10 червня 2022 року у ТСЦ РСЦ ГСЦ МВС у Кіровоградській області укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №3542/2022/3213063 відповідно до якого ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_4 придбала у власність транспортний засіб марки HYUNDAI ACCENT, 2018 року випуску, білого кольору, VIN НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_1 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 10 000 гривень.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

З матеріалів справи вбачається, що спірне майно, а саме: легковий автомобіль HYUNDAI ACCENT, 2018 року випуск, державний номер НОМЕР_1 , сторонами було придбано за час перебування у шлюбі, а відтак, таке майно є спільною сумісною власністю подружжя, де частки чоловіка та дружини є рівними, що повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Щодо аргументів відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , що вказаний автомобіль придбаний за кошти взяті у борг у його батьків, про що ним була написана боргова розписка, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини третьої статті 61 СК України, яка кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, договір укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

З тексту розписки від 21.12.2019 року вбачається, що сторонами у договорі є мати відповідача - ОСОБА_4 та її син - відповідач ОСОБА_2 , який підтверджував отримання у борг 12 500 доларів США для придбання автомобіля з обов`язком їх повернення до 01.01.2026 року. Підпису ОСОБА_1 , договір не містить. Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була обізнана про договір позики та не заперечувала проти такої позики, а також те, що вказаний автомобіль був придбаний саме за кошти отримані ОСОБА_2 за договорами позики, суду не надано.

До показів батьків ОСОБА_2 , які були допитані у якості свідків, а також свідка ОСОБА_15 , який перебуває у давніх дружніх стосунках з родиною ОСОБА_8 , та нібито був присутній при написані розписки сином ОСОБА_8 своїм батькам про отримання у борг грошей на придбання автомобіля суд ставиться критично, і вважає їх заінтересованими особами у вирішенні питання саме на користь ОСОБА_2 .

Окрім того із пояснень сторін по справі та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 у судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі після шлюбу проживали у квартирі матері ОСОБА_2 ОСОБА_4 , яка була мебльованою та з необхідною для життя побутовою технікою. Позивач та відповідач постійно працювали та мали самостійний заробіток. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 суду пояснював, що його кошти використовувались для проживання, а кошти зароблені дружиною намагались заощаджувати. Батьки сторін, майже на постійній основі, за власною ініціативою, надавали їм допомогу у вигляді продуктів харчування, подарунків, купівлі деякого одягу, оплати лікування та інших дрібно-побутових речей, що також дозволяло подружжю заощаджувати. Подаровані на весілля грошові кошти подружжям також частково були заощаджені.

Перебування відповідачів у зареєстрованому шлюбі на час виникнення правовідносин щодо позики само по собі не є безумовною підставою для покладення на іншого з подружжя, який не був позичальником за договором позики, обов`язків визначених договором позики щодо повернення суми боргу, оскільки за таких умов підлягає доведеність укладення договору в інтересах сім`ї та використання отриманих у борг грошей в інтересах сім`ї.

Відповідачем за первісним позовом не надано жодних належних доказів на спростування заперечень позивачки ОСОБА_1 , яка суду пояснила, що про існування боргових розписок вона вперше взагалі дізналась/почула під час отримання зустрічного позову поданого її колишнім чоловіком. Вона не надавала своєї згоди на позику грошей, та жодного разу не була присутня при написанні таких боргових розписок та не була обізнана про їх існування. Вказані боргові розписки написані своїм батькам в односторонньому порядку без її присутності.

Встановивши, що при укладенні договору позики у простій письмовій на значну суму коштів, не було отримано згоди дружини ОСОБА_1 на її укладення, та правочин виходить за межі дрібно-побутового, а установлені обставини не підтверджують, дійсне отримання цих коштів і використання їх в інтересах сім`ї, та заперечувалось позивачкою - суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання цих коштів спільним борговим зобов`язанням подружжя і зарахування їх в суму компенсації вартості належної їй частки у вказаному автомобілі.

Як було встановлено у судовому засіданні, 10 червня 2022 року ОСОБА_2 спірний транспортний засіб марки HYUNDAI ACCENT, 2018 року випуску, продав своїй матері ОСОБА_4 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 10 000 гривень.

Згідно із частинами 1, 2 статті 71 СК України, частиною 2 статті 364 ЦК України поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

У випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності.

Встановивши, що спірний транспортний засіб сторони придбали за час перебування у зареєстрованому шлюбі, відповідач здійснив продаж зазначеного майна без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди, при цьому як було встановлено в судовому засіданні з показань відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , та свідка ОСОБА_4 , що майно фактично не вибуло з користування ОСОБА_2 і останній продовжує ним користуватися, а ОСОБА_4 лише є титульним власником, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивачки 171 112, 50 гривень у рахунок компенсації вартості 1/2 частини спірного транспортного засобу виходячи з узгодженої сторонами його вартості.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання спільним сумісним майном готівкових грошових коштів на загальну суму 73 882,35 грн та їх поділ, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 заперечував факт наявності готівкових грошових коштів, а позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодного належного і допустимого доказу на їх існування, та що під час залишення спільного житла подружжя вона була позбавлена можливості їх забрати через зміну кодового пароля на сейфі в якому вони зберігались. За відсутності належних та достатніх доказів в задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо вимог та доводів ОСОБА_2 за зустрічним позовом, які не були вирішені судом під час первісного позову, слід зазначити наступне.

Позивач ОСОБА_2 за зустрічним позовом зазначає, що в 2018 році в квартиру відповідача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить останній на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 12.03.2018 за рахунок спільних сумісних коштів було придбано: пуф, холодильник Elenberg, стінку пенал та барну стійку, вішалку для одягу, ексклюзивне дзеркало для коридору, диван, дзеркало для кімнати, ролети на вікна білі та ролети (день/ніч).

Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Проте на підтвердження придбання вказаного майна за рахунок спільних коштів подружжя позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 не надав суду жодного доказу.

Відповідачка ОСОБА_1 взагалі заперечувала факт придбання ними вказаного майна, зазначивши, що воно придбане її сестрою для облаштування за їх спільною домовленістю офісу в її квартирі. Її пояснення були підтверджені показами свідка ОСОБА_7 , яка суду пояснювала, що після того як її сестра зробила косметичний ремонт у квартирі АДРЕСА_7 , вони за спільною домовленістю з сестрою вирішили облаштувати там офіс та кабінет для надання б`юті послуг. З цієї метою свідок за власні кошти придбала туди офісні меблі: стінку пенал та барну стійку, вішалку для одягу, тумбу, пуф, холодильник Elenberg, ексклюзивне дзеркало для коридору, дзеркало для кімнати, диван/лавка, ролети на вікна.

На підтвердження своїх пояснень та пояснень свідка ОСОБА_7 відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 надала квитанції про придбання у магазині «МЕБЛІ ЛЮКС» лавку 1500 мм «Саната» від 17.06.2019 року; квитанцію про замовлення та оплату ОСОБА_7 жалюзі металевих горизонтальних на загальну суму 2650 грн, та квитанції на придбання матеріалів для самостійного виготовлення пеналу та барної стійки в офіс на ім`я чоловіка свідка ОСОБА_7 - ОСОБА_21 , які як зазначалось усіма учасниками під час розгляду справи займались виготовленням меблів.(а. с. 141-146).

На підтвердження своїх позовних вимог щодо придбання вказаних речей саме за спільні кошти подружжя і спростування пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_7 позивач за зустрічним позовом не надав суду належних та достатніх доказів, що позбавляє суд можливості віднести його до спільної сумісної власності подружжя яке підлягає поділу.

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання вказаних речей спільною сумісною власністю подружжя та їх поділ задоволенню не підлягають.

Також не підлягають до задоволення вимоги щодо визнання спільними борговими зобов`язаннями подружжя отримані грошові кошти за розписками написаними ОСОБА_2 від 09 червня 2021 року на суму 1500 доларів США та від 16 січня 2022 року на суму 1200 доларів США своїй матері ОСОБА_4 , оскільки як вже зазначалось судом відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 не була стороною та/або позичальником за договором позики, згоди дружини ОСОБА_1 на укладення жодного боргового зобов`язання не було отримано, а установлені обставини не підтверджують факт її обізнаності про існування таких та взагалі дійсне отримання цих коштів і використання їх в інтересах сім`ї, що також заперечувалось відповідачкою в судовому засіданні, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав кваліфікувати другого з подружжя ОСОБА_1 як зобов`язану особу у вказаних позиках та визнання цих коштів спільними борговим зобов`язаннями подружжя, що виникли під час шлюбу на підставі договорів безпроцентної цільової позики та зарахування їх до належної до сплати ОСОБА_2 ОСОБА_1 грошової компенсації вартості належної їй 1/2 частки автомобіля.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

До пояснень свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , які нібито були присутні під час написання вказаних розписок ОСОБА_2 своїм батькам, про які не була обізнана його дружина, як вже зазначалось, суд ставиться критично і вважає їх неправдивими, окрім того такі покази не можуть бути єдиною і безумовною підставою для віднесення таких боргових зобов`язань до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, і не спростовують висновку суду у сукупності з аналізом інших досліджених в судовому засіданні доказів про недоведеність об`єктивного існування вказаних боргових зобов`язань ОСОБА_2 та їх використання в інтересах сім`ї.

Встановивши відсутність відомостей про те, що отримані в борг кошти за розписками 09 червня 2021 року на суму 1500 доларів США та від 16 січня 2022 року на суму 1200 доларів США були отримані та витрачені саме в інтересах сім`ї, а тому в цій частині підстави для задоволення позовних вимог про визнання цих коштів спільними борговим зобов`язаннями подружжя- відсутні.

Позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в сумі 36 570 грн, що еквівалентно 1000 доларам США за курсом НБУ станом на 22.08.2022, що складає різницю між часткою ОСОБА_1 в спільних грошових зобов`язаннях та її часткою у вартості автомобіля, зарахованою в рахунок погашення її частки в спільних боргових зобов`язаннях, слід відмовити, як похідних від позовних вимог про визнання отриманих ОСОБА_2 грошових коштів за розписками від 21.12.2019, 09.06.2021, 16.01.2022 року спільними борговими зобов`язаннями подружжя.

Розподіл судових витрат.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення первісного та зустрічного позову сторін, виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1259,84 грн. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2011,05 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З детального опису (наданих послуг) виконаних адвокатом Ковальовою Т.Ю. робіт за договором про надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 02.07.2022 року встановлено, що позивач за первісним позовом понесла витрати у розмірі 15 000,00 грн, з яких: підготовка документів, складання адвокатських запитів, оцінка майна та складання позовної заяви про поділ майна подружжя 5 000,00 грн; представництво інтересів в Олександрійському міськрайонному суді 10 000, 00 грн, з розрахунку вартості за одне судове засідання в розмірі 2 500,00 грн. Вказані кошти сплачені ОСОБА_1 02.07.2022 року відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №7-22.

При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatismutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimitedv. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Частина 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представника відповідача адвоката Гулян Я.В., зазначала, що частина зазначених послуг адвокатам Ковальовою Т.Ю. не виконувалися, а виконані іншим адвокатом, а саме ОСОБА_22 , і саме йому адресовані деякі відповіді на запит, а довідка про оцінку майна про середню вартість автомобіля адресована самій ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вважає, що вказані послуги безпідставно включені в детальний опис робіт.

Проте вказані доводи представника відповідача адвоката Гулян Я.В. не спростовують отримання замовником/клієнтом ОСОБА_1 вказаних юридичних послуг та не свідчать про неспівмірність заявлених до стягнення витрат обсягам наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та вважає що вони підлягають до задоволення у повному обсязі у сумі 15 000,00 грн.

Також судом встановлено, що правнича допомога адвоката представника відповідача за первісним позовом адвоката Гулян Я.В. полягала у направленні адвокатських запитів, складання зустрічного позову про поділ майна подружжя, складанні інших процесуальних документів в процесі розгляду справи, представництва інтересів у судових засіданнях, що становить 12 000 гривень. Вказана сума сплачена клієнтом ОСОБА_2 відповідно до квитанції серії ААІ №126116 від 13.08.2022 року.

Враховуючи, що позивач та його представник за первісним позовом заперечень, щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу не заявляли, суд вбачає підстави для стягнення понесених відповідачем за первісним позовом ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність та пропорційність до предмету спору та ціни позову, і вважає за необхідне стягнути їх у повному розмірі у сумі 12 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ковальова Т.Ю., до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Гулян Я.В., до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступне майно:

- легковий автомобіля HYUNDAI ACCENT 2018 року випуску, білого колоьору, VIN НОМЕР_4 , номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 342 225,00;

- акваріум об`ємом 200 літрів, вартістю 1 500,00 грн;

- тумбу під акваріум, вартістю 2 000,00 грн;

- меблева стінку виготовлену за індивідуальним замовленням, вартістю 16 000, 00 грн;

- ліжко двоспальне виготовлене за індивідуальним замовленням, вартістю 15 000,00 грн;

- матрац ортопедичний двоспальний MATROLUXE, вартістю 8 000,00 грн;

- диван, вартістю 9 800,00 грн;

- штори та тюль, вартістю 2 000,00 грн;

- обігрівачі електричні панельного типу побутові Venecia, вартістю 7030,00 грн.

Врахувати під час розподілу спільно сумісного майна подружжя вартість витрат ремонтних робіт в квартирі, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності за договором дарування від 12.03.2018 року по АДРЕСА_2 , на загальну суму 34 765 грн.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 у власність:

- ліжко двоспальне виготовлене за індивідуальним замовленням, вартістю 15 000,00 грн;

- матрац ортопедичний двоспальний MATROLUXE, вартістю 8 000,00 грн; - обігрівачі електричні панельного типу побутові Venecia, вартістю 7030,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості витрат ремонтних робіт в квартирі, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності за договором дарування від 12.03.2018 року по АДРЕСА_2 , на загальну суму 17 382,5 грн.

В порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 у власність:

- акваріум об`ємом 200 літрів, вартістю 1 500,00 грн;

- тумбу під акваріум, вартістю 2 000,00 грн;

- меблева стінку виготовлену за індивідуальним замовленням, вартістю 16 000, 00 грн;

- диван, вартістю 9 800,00 грн.

- штори та тюль, вартістю 2 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частини вартості її частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки HYUNDAI модель ACCENT, 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , в сумі 171 112,50 (сто сімдесят одна тисяча сто дванадцять) грн 50 коп.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 на 1/2 частину автомобіль марки HYUNDAI модель ACCENT, 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці між вартістю виділеного сторонам спільного сумісного майна в сумі 1 270,00 гривень.

В інший частині позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Ковальова Т.Ю., до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник позивача адвокат Гулян Я.В., до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 17 011,05 грн. з яких: витрати по сплаті судового збору у розмірі 2011,05 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 13 259,84 грн., з яких: витрати по сплаті судового збору у розмірі 1259,84 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 30.03.2023 року

Відомості про учасників справи:

Позивач за первісним позовом і відповідач за зустрічним: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним: адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, РНОКПП НОМЕР_7 , адреса місцезнаходження: м. Олександрія Кіровоградської області, проспект Соборний,68, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР №50 від 08.08.2017 року.

Відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_8 .

Представник відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним: адвокат Гулян Яніна Вікторівна, адреса місцезнаходження: м. Олександрія Кіровоградської області, проспект Соборний,51, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР000137 № від 04.12.2017 року.

Суддя Я.М.ПОДОЛЯК