КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/6820/20 Головуючий у суді І інстанції Диба О.В.
Провадження № 22-ц/824/7690/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

5 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Ігнатченко Н.В., суддів: Мережко М.В., Савченка С.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, припинення права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року, повний текст якого виготовлено 28 лютого 2023 року, позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 15 березня 2023 року представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Півторак Т.О. звернувся засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою, яка не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення її недоліків, а саме: подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Копія ухвали була направлена на офіційну електронну адресу АТ «Сенс Банк», яка зазначена в апеляційній скарзі. Супровідний лист разом із копією цієї ухвали відповідач отримав 20 квітня 2023 року, про що свідчить звіт про доставку електронного листа.

28 квітня 2023 року на електронну адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява представника АТ «Сенс Банк» - адвоката Півторака Т.О. заява про усунення недоліків апеляційної скарги, яка не підписана його електронним цифровим підписом.

Так, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення установлені в статті 183 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з частиною восьмою статті 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

Частиною першою, другою статті 6, частиною першою статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

За визначеннями, наведеними у пункті 1.2.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 2 квітня 2015 року № 25, автор електронного документа - фізична або юридична особа, яка створила електронний документ; оригінал електронного документа суду - електронний примірник документа суду з обов`язковими реквізитами, в тому числі з електронним цифровим підписом (далі - ЕЦП) автора, що не підлягає редагуванню.

З матеріалів справи вбачається, що заява представника АТ «Сенс Банк» - адвоката Півторака Т.О. про усунення недоліків апеляційної скарги не підписана заявником з використанням його електронного цифрового підпису у відповідності до вимог частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» та частини першої, другої статті 6, частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»і направлена на електронну адресу Київського апеляційного суду з електронної адреси: , яка також не ідентифікована в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

За приписами частини четвертої статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Оскільки заяву про усунення недоліків апеляційної скарги надіслано засобами електронного зв`язку і не підписано електронним підписом заявника, то її необхідно повернути без розгляду разом з доданими до неї матеріалами.

Подібний висновок висловлений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року у справі № 530/1727/16-ц та у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2019 року у справі № 530/89/18.

При цьому в паперовій формі заява про усунення недоліків апеляційної скарги до апеляційного суду не надходила, правом щодо продовження процесуальних строків для виправлення недоліків апеляційної скарги представник відповідача не скористався, клопотання з даного приводу не порушував і не подавав, як і не зазначив поважних причин неможливості виконати вимоги ухвали суду апеляційної інстанції у встановлений строк.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

У рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з положеннями статті 12 ЦПК учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи (стаття 13 ЦПК України).

Положеннями статей 185, 357 ЦПК визначено, що строк для усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно із статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається скаржнику.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

З урахуванням наведеного, оскільки протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху її вимоги стороною відповідача не виконані, заява про усунення недоліків апеляційна скарги повернута без розгляду і клопотання про продовження процесуального строку не заявлялося, то відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Разом з тим, право відповідача на апеляційний перегляд справи не порушено, оскільки банк не позбавлений права або можливості звернутися з апеляційного скаргою повторно на підставі частини восьмої статті 185 ЦПК України якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтями 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Півторака Тараса Олеговича про усунення недоліків апеляційної скарги повернути заявнику без розгляду.

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Сенс Банк», подану його представником - адвокатом Півтораком Тарасом Олеговичем на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року у справі № 756/6820/20 вважати неподаною та повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами. Копію апеляційної скарги залишити у справі.

Роз`яснити скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Судді: Н.В. Ігнатченко

М.В. Мережко

С.І. Савченко