Справа № 702/115/23
Провадження № 2/702/80/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.2023 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Жежер Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,
представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2
сторони - не з`явились,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,
Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_3 16.02.2023 звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 16.01.2016. У шлюбі в позивача та відповідача народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23.11.2017 у справі №360/1730/17 вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина, в розмірі 800,00 гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вже пред`являв виконавчий лист до примусового виконання 21.12.2017. 24.01.2020 було завершено виконавче провадження з примусового виконання за заявою позивача у зв`язку з обіцянкою відповідача самостійно оплачувати аліменти. Відповідач та позивач намагалися домовитися про спільне співжиття та виховання дитини, але без результату.

Відповідач з березня місяця 2020 року жодних аліментів не сплачував. 23.11.2022 сину ОСОБА_6 виповнилося 6 років. 11.01.2023 державним виконавцем Монастирищенського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 70684001 про стягнення з відповідача аліментів згідно з виконавчим листом Бородянського районного суду Київської області від 20.11.2017 у справі №360/1730/17.

На даний час матеріальний стан позивача змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку зі зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, війну в країні.

Як стало відомо позивачу від матері та його друзів відповідач перебуває в складі Збройних сил України. Тобто, він отримує дохід відповідно до затверджених військовослужбовцям розмірів винагород.

Військовослужбовці сплачують аліменти на загальних засадах та з усіх видів грошового забезпечення (крім такого, яке не має постійного характеру).

Враховуючи вище зазначене вбачається суттєва зміна сімейного та матеріального стану платника аліментів (відповідача), в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з нього на користь відповідача аліментів у розмірі 800,00 грн але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів.

Збільшення розміру аліментів з 800,00 грн, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/3 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_5 щомісяця, на думку позивача, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

Просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області від 23.11.2017 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На адресу суду 09.03.2023 від представника відповідача Підчасюка В.Ю. в інтересах ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає вимоги, викладені в позовній заяві необґрунтованими.

На час прийняття рішення суду, спільний син позивача та відповідача проживав з відповідачем, а тому в позивача будь-яких заперечень, щодо сплати аліментів не було.

Починаючи з 24.01.2020 стягнення аліментів з ОСОБА_4 було припинено, а виконавчий документ повернуто стягувачу, про що державним виконавцем прийнято відповідне рішення.

Причиною написання заяви відповідача до Монастирищенського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про припинення стягнення аліментів з позивача, послужило те, що відповідач разом з сином почала проживати спільно з позивачем за однією адресою, що вказувало на спільне утримання як позивачем так і відповідачем сина ОСОБА_6 .

Вказане свідчить, що відповідач з сином проживали в будинку, що належить позивачу, при чому син ОСОБА_6 - фактично від народження, а відповідач з 01.06.2020 та продовжують проживати по даний час.

На даний час є незрозумілим де фактично перебуває позивач та спільний з відповідачем син ОСОБА_6 . Офіційна адреса реєстрації останніх є незмінною, що свідчить про проживання останніх в будинку відповідача за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Тобто, саме вказана адреса є місцем проживання позивача та спільної з відповідачем дитини.

Позовні вимоги не містять даних, що позивачем визначалось будь-яке інше місце проживання дитини, що собою являє дане місце та за якою адресою воно знаходиться. Позивачем також не доведено, що спільна з відповідачем дитина перебуває виключно на утриманні позивача, адже позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі, а відтак є сім`єю.

Той факт, що відповідач перебуває в складі Збройних Сил України, не може вказувати на невиконання ним своїх обов`язків по утриманню дитини, адже в силу своїх службових обов`язків він позбавлений можливості належним чином виконувати батьківський обов`язок. Відповідач в міру своєї можливості цікавиться життям свого сина і йому відомо, що ОСОБА_6 навчається в опорному закладі «Цибулівський ЗЗСО І-ІП ступенів» Монастирищенської міської ради з 01.09.2022, що підтверджується довідкою №4 від 27.02.2023.

Позивачем не враховані обставини, передбачені вимогами ст. 182 СК України, хоча наявність їх достеменно відомо, а саме те, що у відповідача на утриманні перебуває інша дитина - ОСОБА_7 .

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа №2- 477/11 від 22.09.2011 з ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання дочки ОСОБА_9 , спочатку в розмірі частини, а згодом 1/6 частини, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

За вказаних обставин, коли позивачем не надано доказів, що саме вона утримує сина ОСОБА_6 , проживає з ним окремо і при цьому всі витрати по його утриманню несе позивач, відповідно підстав для збільшення розміру аліментів немає. Крім того, представник позивача вказує на покращення фінансового стану відповідача, однак не надає жодного належного доказу, що він отримує грошові виплати відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022.

Тому, на можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини свого доходу є не що іншим як припущенням без належного обґрунтування.

Просить відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів повністю.

Ухвалою суду від 22.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.03.2023 витребувано докази.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав повністю, просив відмовити в його задоволені, з підстав викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України).

ОСОБА_4 , відповідач у справі, є батьком, а ОСОБА_3 , позивач у справі, є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданим 23.11.2016 Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 323 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 16.01.2016 виконавчим комітетом Пісківської селищної ради Бородянського району Київської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 із 16.01.2016 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).

Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до довідки опорного закладу «Цибулівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Монастирищенської міської ради Черкаської області № 4 від 27.02.2023 ОСОБА_5 з 01.09.2022 навчається на дистанційній формі навчання (а.с. 55).

Згідно з копією військового квитка серії НОМЕР_3 відповідач ОСОБА_4 проходить службу в Збройних силах України та з квітня 2022 отримує грошове забезпечення, відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів та довідки форми ОК-5(а.с. 39-42, 85-88, 90-93).

Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідно до виконавчого листа № 2-477/11 від 22.09.2011 з ОСОБА_4 (відповідача) стягуються аліменти на утримання іншої його дитини дочки ОСОБА_9 в розмірі 1/6 частини його доходів (а.с. 53-54).

Відповідно до ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до змісту позовної заяви, рішенням Бородянського районного суду Київської області від 20.22.2017 стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 800 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття, що не заперечувалось представниками позивача та відповідача.

На підставі даного рішення Бородянським районним судом Київської області 20.11.2017 було видано виконавчий лист, відповідно до якого суд вирішив стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 800 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.08.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21).

Таким чином, згідно з рішенням суду стягнуто з відповідача кошти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач просить збільшити розмір стягуваних коштів на утримання дитини з 800 грн на 1/3 частини з усіх видів його доходів. Проте зазначені позивачем обставини про збільшення розміру аліментів та стягнення з відповідача коштів у частці від заробітку не відповідають встановленим обставинам справи, оскільки рішенням суду стягнуто з відповідача кошти у твердій грошовій сумі.

Частина 3 ст. 181 СК України передбачає зміну способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, за позовом стягувача аліментів.

Відповідно до зазначеного положення закону право вибору способу стягнення аліментів надано тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений за позовом одержувача аліментів.

Судом встановлено, що за заявою позивачки рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23.11.2017 встановлено спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та визначено їх розмір 800 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 183 СК України).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, збільшення або зменшення розміру аліментів можливе лише у спосіб стягнення аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками.

Рішенням суду встановлено спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, а тому збільшення, зменшення розміру аліментів можливе лише шляхом збільшення або зменшення твердої грошової суми.

Відповідно до позовної заяви вимог про зміну способу стягнення аліментів, визначених за рішенням суду позивач не ставить.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на предмет спору на власний розсуд.

Оскільки збільшення розміру аліментів можливе лише у межах визначеного способу стягнення, збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 800 грн на 1/3 частку від доходу батька дитини без зміни способу стягнення аліментів неможливо.

Таким чином, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, змагальності сторін щодо доведення обставин, які мають значення для справи та на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 28, 81, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 11.04.2023.

Суддя Ю.М. Жежер