печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1993/22-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Волкова С.Я.

секретар Топал А.І.,

справа № 757/1993/20-ц

учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

У січні 2022 р. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з центрального опалення у розмірі 16 078,06 грн, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 24 434,81 грн, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з центрального опалення у розмірі 31 310,81 грн, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 40 806,86 грн, відшкодувати судові витрати, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є споживачем вказаних послуг, однак не виконує свої зобов`язання щодо їх оплати.

Ухвалою судді від 26.01.2022 р. відкрито усправі.

Ухвалою суду від 03.04.2023 р. витребувано докази.

Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву та заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості у розмірі 40 512,87 грн за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 р. № 591 Комунальному підприємству «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже з 01.05.2018 р. надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Судом встановлено, що трикімнатна кв. АДРЕСА_1 , загальною площею 59,70 кв.м, житловою площею 39,70 кв.м на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 05.02.2007 р., і є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які постачає Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 77875484 від 20.01.2022 р. про зареєстрованих осіб у житлового приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 станом на 10.01.2022 р. зареєстрованими значиться три особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з 01.03.2007 р., ОСОБА_4 з 25.12.2010 р.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води у спірний період були врегульовані Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, регулювали відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (частина перша статті 2 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно частини першої статті 9 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно абзаців 1, 2 частини п`ятої статті 13 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

На виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було підготовлено та у газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 р. № 34 (5085) опубліковано договір про надання послуг зцентралізованого опалення та постачання гарячої води; його зміст відповідає змісту типового договору, затвердженого означеними вище Правилами. Такі договори є договорами приєднання.

Відповідно до пункту 20 означених вище Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Пунктом 1частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Томуслід дійти висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже позивачем доведено обставини, на які він посилається у позовній заяві, стороною відповідача вони не спростовані.

Суд, перевіривши наведеніпозивачем розрахункизаборгованості, приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, а тому позов про стягнення з відповідача на користь позивача 16 078,06 грн заборгованості за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з центрального опалення, 24 434,81 грн заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з центрального постачання гарячої води, 31 310,81 грн заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з центрального опалення, 40 806,86 грн заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з центрального постачання гарячої води підлягаютьзадоволенню у повному обсязі.

На час розгляду справи відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, наданий позивачем розрахунок заборгованості нею не оспорюється.

Стосовно заяви відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості у розмірі 40 512,87 грн за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води, то суд звертає увагу, що з 01.05.2018 р. надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює позивач, який продовжує бути постачальником таких послуг після Публічного акціонерного товариства «Київенерго». Суд приймає до уваги, що 11.10.2018 р. між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (кредитор) та позивачем (новий кредитор) було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким кредитор відступив право вимоги, а новий кредитор набув право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 р. послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 р., з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період 01.08.2018 р. до дати укладення цього договору, у тому числі набув право вимоги до ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 16 078,06 грн та централізованого постачання гарячої води у розмірі 24 434,81 грн.

Згідно статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд, враховуючи укладену угоду про відступлення права вимоги, вважає, що з моменту її укладення позивач дізнався про порушення свого права та про особу, яка його порушила.

Крім того відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 р. у становлено з 12.03.2020 р. до 22.03.2020 р. на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 р. «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 22.05.2020 р. до 31.07.2020 р. установлено, у тому числі, на території м. Києва із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.04.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 01.08.2020 р. до 19.12.2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 20.05.2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 19.12.2020 р. до 31.05.2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та від 22.07.2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно пункту 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метоюзапобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, строки, визначені статтею 257 ЦК України (строк позовної давності) продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява у даній справі була подана у межах строку позовної давності, отже позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 270,00 грн, витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 33,00 грн відповідно до статті 141 ЦПК України покладаються на відповідача, а також на відповідача покладаються витрати, пов`язані з отриманням інформації з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» в розмірі 175,00 грн (ухвала суду від 03.04.2023 р.).

Керуючись статтями 11, 14, 14, 509, 512, 514, 525, 526 ЦК України, статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (поточний рахунок НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/020 філія Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, ) заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з центрального опалення у розмірі 16 078,06 грн, заборгованість за спожиті до 01.05.2018 р. послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 24 434,81 грн, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з центрального опалення у розмірі 31 310,81 грн, заборгованість за спожиті з 01.05.2018 р. послуги з центрального постачання гарячої води у розмірі 40 806,86 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (поточний рахунок НОМЕР_2 у ТВБВ № 10026/020 філія Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669, )2 270,00 грн сплаченого судового збору, 33,00 грнвитрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користьКомунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (поточний рахунок НОМЕР_3 у АТ «Райффазен банк» в м. Києві, МФО 380805, , 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4-В) 175,60 грн витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»: 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5, .

Відповідач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Волкова С.Я.