Справа № 348/894/22
Провадження № 22-ц/4808/616/23
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Гураша Михайла Васильовича на рішення (заочне) Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Міськевич О.Я. 12 вересня 2022 року у м. Надвірна Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області шлюб між сторонами розірвано. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.08.2014 року суд стягунув з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі по 600 гривень на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, 21 вересня 2015 року нею написано заяву в органи ДВС про повернення виконавчого листа, про що свідчить постанова про повернення виконавчого листа стягувачу від 24.09.2015 року, так як вона з відповідачем домовилася про добровільну ним сплату по 1500 грн щомісячно на утримання їхньої дитини.

На даний час цієї суми (1500 грн) не вистачає на всі необхідні потреби одинадцятирічного сина. Вона перебуває в важкому матеріальному становищі, оскільки офіційно ніде не працює, проживає в житловому будинку матері. Відповідач має тимчасові заробітки за кордоном, однак більше виділяти коштів на утримання сина не бажає.

Просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, стягнених з ОСОБА_2 , визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.08.2014 року, до 3000 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2).

Рішенням (заочним) Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року позов задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, визначений рішенням цього ж суду від 21.08.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 992 грн 40 коп. судового збору (а.с.26-27).

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 10 березня 2023 року заяву адвоката Гураша М.В. в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Надвірнянського районного суду від 12.09.2022 року залишено без задоволення (а.с.58-60).

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Гураш Михайло Васильович подав апеляційну скаргу.

Вказує, що звертаючись з позовом, ОСОБА_3 не надала жодних доказів суттєвого погіршення свого матеріального становища, значного покращення матеріального стану ОСОБА_2 як платника аліментів, зміни свого сімейного стану або погіршення свого стану здоров`я після ухвалення Надвірнянським районним судом рішення про стягнення аліментів.

Більше того, матеріальне становище ОСОБА_2 погіршилось порівняно з часом визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі станом на 21 серпня 2014 року та домовленості про збільшення розміру аліментів до 1500 грн щомісячно на утримання дитини. Так, на даний час ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_5 . На його утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (спільна дитина), про яких свідомо не вказала позивачка у позовній заяві та судом не враховано дану обставину при вирішенні спору.

Відповідач вже тривалий час не може знайти постійної роботи, підприємницькою діяльністю не займається, доходів від підсобного господарства не має, а живе на тимчасові заробітки, які також не приносять значних доходів.

Просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів змінити. Визнає позов на 1500 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.66-69).

Представник ОСОБА_1 адвокат Капак В.М. подав відзив на апеляційну скаргу.

Зазначає, що суд вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру. Більше того, суд задовольнив позов частково та врахував факт того, що у позивача погіршився матеріальний стан.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін (а.с.85-86)

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведених положень розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходив з положень ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України, прийнявши до уваги встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, матеріального становища дитини, матеріального стану платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , збільшивши розмір аліментів до 2500 грн на дитину щомісячно, до досягнення нею повноліття.

З таким висновком апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який між ними розірвано 27.08.2014 року згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с.5).

Сторони є батьками сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Відповідно до рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.08.2014 року стягнено з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі по 600 гривень на дитину щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист від 01.09.2014 року (а.с.8-9).

Виконавчий лист був пред`явлений позивачем ОСОБА_3 до виконання. Однак постановою державного виконавця від 24.09.2015 року згідно заяви стягувача від 21.09.2015 року його повернуто без виконання ОСОБА_3 (а.с.7).

Позивачка ОСОБА_3 разом з неповнолітньою дитиною сином ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 222 від 01.06.2022 року (а.с.10).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Ланчинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області встановлено, що позивач проживає в АДРЕСА_1 в будинку своєї матері. На утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює. Умови проживання в позивача задовільні (а.с.11).

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 від 15.07.2022 року ОСОБА_3 зареєстровано шлюб з ОСОБА_8 . Прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 змінено на ОСОБА_10 (а.с.89)

До апеляційної скарги апелянтом долучено копію свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 від 12.01.2016 року, відповідно до якого 12 січня 2016 року ОСОБА_2 зареєстровано шлюб з ОСОБА_11 (а.с.71).

Згідно свідоцтва (повторного) про народження Серії НОМЕР_4 від 16.05.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.72).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 від 16.04.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.73).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06.04.2023 року зі слів заявника ОСОБА_2 проживає спільно з дружиною ОСОБА_12 та двома дітьми. ОСОБА_2 ніде не працює. У зв`язку з відсутністю працевлаштування ОСОБА_2 змушений виїжджати за кордон на сезонні роботи для того, щоб забезпечити сім`ю (а.с.74).

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст.180 СК України обов`язок по забезпеченню даного рівня прожиткового мінімуму покладається на обох батьків.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 138/594/17-ц.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежно від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Предметом доказування є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, які мають бути враховані при зміні розміру аліментів.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 2272 грн; для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн.

Сину сторін по справі ОСОБА_4 виповнилось 12 років.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Виходячи із рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, вони в однаковій мірі несуть тягар утримання дитини. Законом гарантований мінімальний рівень аліментів одного з батьків на рівні, не нижчому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак цей розмір застосовується в тих окремих випадках, коли існують об`єктивні обставини, які свідчать про неможливість стягнення аліментів у більшому розмірі. Такі об`єктивні обставини мають бути підтверджені певними доказами про стан здоров`я відповідача і витрати на лікування, про неможливість працевлаштування і обмеження щодо виконання певних видів робіт, про наявність інших утриманців і витрати на їх утримання тощо.

Враховуючи, що діти мають однакові права, тому для них мають бути створені рівні умови і щодо утримання, тому розмір аліментів у розмірі 2500 грн відповідає критеріям розумності, достатності і відповідає інтересам дитини, при цьому не порушує прав та інтересів відповідача та його двох дітей і не є для відповідача надто обтяжливим.

Будь-яких доказів, які б свідчили, що відповідач не має можливості надавати такий розмір утримання чи за станом здоров`я працювати, в матеріалах справи немає.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.

Однак таке забезпечення є мінімальною гарантією утримання дитини, застосування якої можливе за певних об`єктивних обставин, підтверджених відповідними доказами і інтереси дитини і її право на достатній рівень матеріального забезпечення не можуть бути обмежені рівнем цієї мінімальної гарантії, а аліменти можуть бути стягнені з одного із батьків і в більшому розмірі, зокрема і наближеному до розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, колегія суддів з урахуванням встановлених обставин по справі, вартості товарів та послуг на день вирішення спору, висновків про матеріальне становище відповідача та дитини, розміру прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, а також обставини зміни матеріального стану відповідачки та недостатності стягненої суми аліментів, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість розміру аліментів на дитину за рахунок відповідача у 2500 грн, оскільки в цілому з урахуванням такого розміру аліментів для дитини забезпечуватиметься щомісячний дохід в розмірі, наближеному до прожиткового мінімуму на дитину і такий розмір аліментів не може бути надто обтяжливим для відповідача.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно з`ясував обставини справи, а тому рішення суду слід залишити без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374,375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Гураша Михайла Васильовича залишити без задоволення, рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді:

Л.В.Василишин

В.Д.Фединяк

Повний текст постанови складено 11 травня 2023 року.