Справа № 296/388/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря судового засідання Годлюк А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

третьої особи ОСОБА_5 ,

розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 за участі третьої особи ОСОБА_5 про стягнення аліментів на період навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_6 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 2000 грн. щомісячно, по 30 червня 2025р.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира відповідача було зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 1147,00 грн.

Позивач вказує, що молодша донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття та зарахована до складу студентів денної форми навчання ДУ "Житомирська політехніка". Навчальний період триватиме з 01.09.2021р. по 30.06.2025р. У зв`язку з вищенаведеним, ОСОБА_1 просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.11.2022р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на період навчання.

На адресу суду 21.02.2023р. надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, з якого вбачається, що ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно до 30.06.2025р.

В подальшому від ОСОБА_6 27.02.2023р. до суду надійшов відзив. На думку відповідача, вимоги позовної заяви не обґрунтовані. Також ОСОБА_6 вказує, що частку квартири, яка є його власністю і в якій проживає донька, він пропонував перереєструвати на останню. Окрім того, на даний час відповідач не працевлаштований, проживає з батьками похилого віку, які фактично перебувають на його утриманні. З огляду на вищенаведене та враховуючи відсутність можливості надавати допомогу, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від ОСОБА_6 17.04.2023р. надійшов відзив (заперечення) на клопотання позивача про збільшення позовних вимог, з якого вбачається, що ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні позовних вимог та пропонує в порядку ст. 190 Сімейного кодексу України нотаріально оформити та укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно.

Ухвалою від 25.05.2023р. суд, відповідно до ст. 53 ЦПК України, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судому засіданні ОСОБА_1 підтримала вимоги позовної заяви в повному обсязі. На запитання суду повідомила, що загальна сума витрат на навчання складає близько 3000грн. - 4000грн., щомісячно.

Представник позивача ОСОБА_2 вказала, що позивач витрачає кошти не лише на навчання доньки - ОСОБА_5 , а також на її утримання (одяг, харчування, тощо).

Відповідач ОСОБА_6 в судову засідання вказав, що не працює вже рік, має щомісячний дохід 1000 грн. - 1500 грн., також допомагає батькам по господарству, обмежень по праці не має.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що ОСОБА_6 офіційно не працює, проживає з батьками, які потребують допомоги, а також передав у користування ОСОБА_5 житло для проживання.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що отримує стипендію в сумі 2000грн. щомісячно, додаткових доходів не має, проживає за місцем прописки з матір`ю, має щомісячні витрати на навчання приблизно 3000грн., отримує додатковий дохід від мами ( ОСОБА_1 ). Вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8 зворотня сторона).

З довідки від 09.09.2021р. № 19.01-08.03/Д-291-2021, виданої Державним університетом «Житомирська політехніка» вбачається, що ОСОБА_5 є студентом І курсу навчання для отримання освітнього ступня «Бакалавр» факультету бізнесу та сфери обслуговування спеціальності 051 «Економіка». Зарахована на навчання згідно з наказом №290/с від 09.08.2021р. Навчається на бюджетній основі. Термін навчання становить з 01.09.2021р. по 30.06.2025р. (а.с. 7).

Відповідно до наданих представником позивача документів, вбачається, що ОСОБА_5 у серпні 2022р. хворіла на реактивний артрит, у зв`язку з чим проходила лікування (а.с. 52-56).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до п. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання доньки, яка продовжує навчання, є законними.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає до стягнення, суд враховує, що ОСОБА_5 навчається за державним замовленням, отримує грошове забезпечення (стипендію), відсутність доказів понесення фактичних витрат у тому числі на навчання (вартість підручників, проїзду до навчального закладу, витрати на ксерокопіювання, друк навчального матеріалу, та інше). В свою чергу, відповідач є особою працездатного віку, медичних протипоказань щодо праці не має, інших осіб на утриманні не має (доказів протилежного суду не надано). За вказаних обставин, враховуючи принцип рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, суд дійшов висновку про необхідність визначення аліментів у розмірі 2000 грн щомісячно на утримання дитини яка продовжеє навчання.

При визначенні суми аліментів суд не враховує витрати на лікування повнолітньої ОСОБА_5 , які є додатковими згідно вимог ст.185 СК України.

За вказаних обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідності до ст. 191 сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Також з відповідача згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 280-281, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 20.01.2022 року і до закінчення навчання - 30.06.2025 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,, в дохід державного бюджету України судовий збір у розмірі 992,40грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. П. Маслак

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4

адреса реєстрації: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3

адреса реєстрації: АДРЕСА_2

адреса проживання: АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_3

Третя особа:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

адреса реєстрації: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_4