РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівнеснької області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2022 року, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Дяденчука Анатолія Івановича звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, на обґрунтування якого зазначила, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2017 року у справі № 569/14220/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 602 969 грн. 59 коп. простроченого грошового зобов`язання за договором відновлюваної кредитної лінії № 98 від 30 грудня 2009 року, що складається з основної суми заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення з 03 грудня 2013 року по 02 листопада 2016 року. Також, стягнуто судовий збір в сумі 6 890 грн. 00 коп. Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 08 серпня 2017 року та постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2019 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання судового рішення видано виконавчий лист.

Виконавчий документ було пред`явлено до виконання та відкрито виконавче

провадження № 54758727.

В межах виконавчого провадження, яке наразі повернуто без виконання, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 6 359 грн. 74 коп.

Станом на дату подання позовної заяви, залишок несплаченої відповідачем заборгованості складає 1 603 499 грн. 85 коп. (1 602 969,59 + 6 890,00 - 6 359,74).

Оскільки, відповідач всіляко уникає виконання свого грошового зобов`язання, позивач зазнає матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та має право на отримання компенсації за неналежне виконання такого зобов`язання, в зв`язку чим відповідач має заборгованість у розмірі 1 526 009, 91 грн., що складається з 3% річних від суми заборгованості 266 883,88 грн. та інфляційні збитки в розмірі 1 259 126, 03 грн.

Ухвалою суду від 09 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

У поданому 05 січня 2023 року до суду відзиву, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Просить застосувати наслідки пропущення строків позовної давності, оскільки рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11.05.2017 року набрало законної сили 08.08.2017 року, а тому позивач втрачає 09.08.2020 року своє право на стягнення з нього коштів передбачених ст. 625 ЦК України.

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його довірительки. Просив позовні вимоги задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Так, в судове засідання призначене на 09 січня 2023 року з`явилися всі учасники процесу, однак судове засідання відкладене, у зв`язку з клопотанням представника позивача.

В судове засідання призначене на 24 січня 2023 року з`явилися всі учасники процесу. Ухвалою суду від 24.01.2023 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 лютого 2023 року.

В судове засідання призначене на 10 лютого 2023 року з`явився представник позивача. Представник відповідача адвокат Затинний С. 09 лютого 2023 року подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я, долучивши направлення на госпіталізацію.

Судове засідання, призначене на 15 березня 2023 року відкладене, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на всій території України.

В судове засідання призначене на 06 квітня 2023 року з`явилися всі учасники процесу, однак судове засідання відкладене, у зв`язку з клопотанням відповідача, оскільки останній бажає укласти угоду з іншим адвокатом на представлення його інтересів у суді.

В судове засідання призначене на 21 квітня 2023 року з`явилися всі учасники процесу, однак представник відповідача адвокат Сулковський Б.Ю. заявив клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки бажає ознайомитися з матеріалами справи.

21 квітня 2023 року представник відповідача адвокат Сулковський Б.Ю. ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить відмітка в матеріалах справи.

В судове засідання, призначене на 08 травня 2023 р. представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його довірительки. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, зокрема представник відповідача про судове засідання повідомлений про дату та час судового засідання під звукозапис. Враховуючи, що представник відповідача належним чином був повідомлений про дату та час судового засідання, суд вважає, що і відповідач вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність не надходило.

Відтак, за відсутності доказів поважності неявки відповідача та його представника в судове засідання, причини неявки відповідача та його представника суд визнає неповажними.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з такої підстави - перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Таким чином, враховуючи, що представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судовому засіданні, яке відбулося 21.04.2023 р. під звукозапис, однак не з`явився без поважних причин, суд проводить розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів.

Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2017 року у справі № 569/14220/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 602 969 грн. 59 коп. простроченого грошового зобов`язання за договором відновлюваної кредитної лінії № 98 від 30 грудня 2009 року, що складається з основної суми заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення з 03 грудня 2013 року по 02 листопада 2016 року. Також, стягнуто судовий збір в сумі 6 890 грн. 00 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 08 серпня 2017 року та постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 січня 2019 року, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання судового рішення 29 серпня 2017 року видано виконавчий лист № 569/14230/16-ц.

Виконавчий документ було пред`явлено до виконання та відкрито виконавчепровадження № 54758727.

В межах виконавчого провадження, яке наразі повернуто без виконання відповідно до постанови ВП 3 54758727 від 01.06.2022 р., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 6 359 грн. 74 коп.

Відтак, станом на дату подання позовної заяви, залишок несплаченої відповідачем заборгованості складає 1 603 499 грн. 85 коп. (1 602 969,59 + 6 890,00 - 6 359,74).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України згідно зазначеної статті, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України.

Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на не договірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 і постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №14-446цс18.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу,за увесь час прострочення.

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2017 році зобов`язання відповідача сплатити заборгованість не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

Представник відповідача у відзиві просив застосувати позовну давність до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина другастатті 258 ЦК Українипередбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1статті 261 ЦК України).

Внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникло право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за весь час прострочення, оскільки таке прострочення є триваючим правопорушенням, отже, право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його фактичного виконання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року, справа №127/15672/16-ц.

Тобто, з огляду на викладене, можна дійти висновку, що позивач має право на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за три роки, які передували моменту звернення з позовною заявою до суду.

Як зазначено вище, звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила суд стягнути з відповідача борг за період з 12 травня 2017 року по 27 листопада 2022 року у розмірі 1 526 009 грн. 91 коп., з яких: 266 883, 88 грн. - 3 % річних, 1 259 126,03 грн. - інфляційні втрати відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Позовна заява ОСОБА_1 до суду подана 28 листопада 2022 року.

Також встановлено та не заперечується сторонами, що заборгованість, яка стягується за рішенням Рівненсьткого міського суду від 11 травня 2017 року, складається з основного боргу за договором від 30 грудня 2009 року у розмірі 1 602 969, 59 грн. та судовий збір у розмірі 6 809,00 грн., з яких відповідачем позивачу було сплачено заборгованість у розмірі 6 359, 74 грн., тобто залишок несплаченої відповідачем заборгованості складає 1 603 499,85 грн. (1602 969,59+6 890,00-6359,74).

Відповідачем не надано доказів сплати суми боргу в розмірі 1 603 499,85 грн. на день винесення рішення по справі.

Отже, обрахування 3 % річних та інфляційних втрат повинно здійснюватись в межах трирічного строку позовної давності, що передував зверненню до суду, з 28 листопада 2019 року по 08 травня 2023 року (день винесення рішення) тобто:

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 28/11/2019 до 08/05/20231 603 499,85грн.
Всього:1 603 499,85грн.

Інфляційні витрати:

Останній період (28/11/2019 - 08/05/2023)Індекс інфляції
грудень 201999,80
січень 2020100,20
лютий 202099,70
березень 2020100,80
квітень 2020100,80
травень 2020100,30
червень 2020100,20
липень 202099,40
серпень 202099,80
вересень 2020100,50
жовтень 2020101,00
листопад 2020101,30
грудень 2020100,90
січень 2021101,30
лютий 2021101,00
березень 2021101,70
квітень 2021100,70
травень 2021101,30
червень 2021100,20
липень 2021100,10
серпень 202199,80
вересень 2021101,20
жовтень 2021100,90
листопад 2021100,80
грудень 2021100,60
січень 2022101,30
лютий 2022101,60
березень 2022104,50
квітень 2022103,10
травень 2022102,70
червень 2022103,10
липень 2022100,70
серпень 2022101,10
вересень 2022101,90
жовтень 2022102,50
листопад 2022100,70
грудень 2022100,70
січень 2023100,80
лютий 2023100,70
березень 2023101,50

Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,80 : 100) x (100,30 : 100) x (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x (100,90 : 100) x (101,30 : 100) x (101,00 : 100) x (101,70 : 100) x (100,70 : 100) x (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) = 1.50363426

Інфляційне збільшення:

1 603 499,85 x 1.50363426 - 1 603 499,85 = 807 577,46 грн.

3% річних

Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 28/11/2019 до 31/12/2019 1 603 499,85 x 3 % x 34 : 365 : 100344 481,01 грн.
з 01/01/2020 до 31/12/2020 1 603 499,85 x 3 % x 366 : 366 : 10036648 105,00 грн.
з 01/01/2021 до 08/05/2023 1 603 499,85 x 3 % x 858 : 365 : 100858113 079,69 грн.

Всього штрафних санкцій: 165 665,70 грн.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає загальна сума інфляційних втрат та 3% річних, що становить: 973 243,16 грн. (807 577,46 грн. + 165 665,70 грн.).

В стягненні решти сум 3% річних та інфляційних слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 28.11.2019 08.05.2023 в сумі 807 577,46 грн. та 3 проценти річних від простроченої суми в розмірі 165 665,70 грн., а всього 973 243,16 грн.

Крім того, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 12 405,00 грн.

Позов заявлено з ціною 1 526 009, 91 грн. та задоволено на суму 973 243,16 грн., тобто на 64 % (973 243,16 х100: 1 526 009, 91).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам розмірі 7 939,20 грн. (12 405,00 грн./100х64%), що відповідає ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимогим ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати за період з 28.11.2019 року по 08.05.2023 року в розмірі 807 577,46 грн. та 3 проценти річних від простроченої суми в розмірі 165 665,70 грн., а всього 973 243,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 7939,20 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Кучина