Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2023 Справа №607/9021/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Бойко А.О., представника позивача адвоката Майки М.Б., представника відповідачів Державної казначейської служби України та Головного управління Державної казначейської служби в Тернопільській області Павлюк О.М., представника відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Дзюбатого А.В., представника відповідача Тернопільської обласної прокуратури Безкоровайної О.А., представника відповідача Міністерства фінансів України Гуцевої Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Міністерства фінансів України про стягнення моральної шкоди, 3% річних та інфляційних втрат, -

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Міністерства фінансів України у якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача ОСОБА_1 1042408,09 грн., з яких:1000000,00 грн. - відшкодування моральної шкоди;5261,50 грн. - 3% річних; 37146,59 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2022 по справі №607/19538/21 з Державної казначейської служби України на користь позивача стягнуто 285000,00 грн. відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та 10000 грн. моральної шкоди. На виконання вказаного рішення суду 19.04.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист. 30.05.2022 позивачем подано до ГУКС України в м. Тернопіль заяву про стягнення коштів з державного бюджету для відшкодування моральної шкоди. В червні 2022 позивач звертався із скаргами до ГУ ДКС України в Тернопільській області, ДКС України та ГУНП в Тернопільській області стосовно не проведення безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) відповідно до виконавчого листа. Згідно відповіді ДКС України питання щодо виконання рішення по справі №607/19538/21 розглянеться Казначейством в порядку черговості та в межах відкритих асигнувань, після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше виконавчого листа у справі №607/19538/21. Встановлений обсяг коштів не дозволяє Казначейству здійснити у поточному році погашення заборгованості за рахунок бюджетної програми. Станом на момент подання даного позову позивачем не отримано відшкодування, виконавчий документ не виконано, кошти відповідачами не перераховані. У зв`язку з надмірно тривалим (починаючи з 19.04.2022 до 18.07.2023) невиконанням остаточного рішення з вини посадових осіб Державної казначейської служби, за дії (бездіяльність) яких держава несе відповідальність відповідно до ст. 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, позивач зазнає душевних страждань, а тому має право на відшкодування за рахунок держави моральної шкоди, розмір якої він оцінює в один мільйон гривень. Крім того зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін у цій справі, як грошових зобов`язань, з урахуванням збільшення позовних вимог, позивач має право на відшкодування 3% річних та інфляційних втрат в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, а саме 3% річних за період з 19.04.2022 по 23.11.2022 в розмірі 5261,50 грн.; інфляційні втрати за період з 19.04.2022 по 23.11.2022 в розмірі 37146,59 грн.

Ухвалою судді від 20.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10.08.2022 на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач Тернопільська обласна прокуратура заперечує проти задоволення вимог позивача, виходячи з того, що позивачем не надано суду доказів заподіяння йому моральної шкоди органами прокуратури, не обґрунтовано неправомірності дій чи бездіяльності прокуратури та відсутні докази причинного зв`язку між такими діями чи бездіяльністю прокуратури, що полягали у перешкоджанні виконанню судового рішення та заподіяними стражданнями. Просить врахувати, що у відповідь на запит Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, Тернопільська обласна прокуратура повідомила, що остання не володіє документами (відомостями), які можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету та їх виплати стягувачу. Крім того, Тернопільська обласна прокуратура погодилася з рішенням суду першої інстанції та не оскаржувала його в апеляційному порядку.

16.08.2022 судом отримано відзив на позов Головного управління Державної казначейської служби України в Тернопільській області, у якому відповідач просить у позові відмовити. Зазначає, що 06.06.2022 Управлінням Державної казначейської служби України у м. Тернополі отримано заяву ОСОБА_1 від 30.05.2022, в якій він просить перерахувати йому згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2022 по справі №607/19538/21 на підставі виконавчого листа грошові кошти в розмірі 295000,00 грн. Того ж дня вказана заява направлена до Головного управління для подальшого виконання згідно вимог чинного законодавства. Після опрацювання заяви відповідно до п.п. 36, 37 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 №845 Головне управління 07.06.2022 надіслало до ГУНП в Тернопільській області та Тернопільської обласної прокуратури повідомлення про отримання заяви ОСОБА_1 щодо виконання рішення. Після закінчення строку зазначеного в п.п. 35, 36 Порядку 20.06.2022 Головне управління надіслало пакет документів, зокрема заяву ОСОБА_1 від 30.05.2022, виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/19538/21 виданий 20.05.2022, а не 19.04.2022 (як у своєму позові зазначає позивач), та інші документи до Державної казначейської служби України для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Тобто початок строку перерахування коштів стягувачу рахується з моменту отримання Державною казначейською службою України вищевказаних документів, зокрема після 20.06.2022 з подальшим врахуванням тримісячного терміну, передбаченого абз.2 п.48 Порядку. Таким чином, Казначейством не пропущено строк перерахування коштів позивачу згідно його заяви від 30.05.2022 та виконавчого листа №607/19538/21 виданого 20.05.2022, тому вимога позивача про стягнення 3% річних та інфляційних збитків також до задоволення не підлягає у зв`язку із її безпідставністю.

07.10.2022 від відповідача Міністерства фінансів України на електронну адресу суду надійшов відзив на позов, в якому у задоволенні позовних вимог представник відповідача просить відмовити. Вказує на те, що у Державній казначейській службі України за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» обліковується виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області виданий 20.05.2022 по справі №607/19538/21 про стягнення 295000,00 грн. Позивач помилково посилається на п.48 Порядку №845 та описує в позові строк перерахування коштів за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», в той час як рішення виконується у порядку передбаченому п.п.35-40 Порядку №845 за бюджетною програмою КПКВК 3504030 та буде виконано в порядку черговості, після виконання рішень, які надійшли раніше. Таким чином, законодавством не передбачено строку виконання судових рішень про відшкодування шкоди з Державного бюджету України фізичним та юридичним особа, оскільки рішення суду про стягнення коштів державного бюджету (місцевих бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у черговості надходження таких документів та у межах суми, передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік, що відповідає принципу справедливості та забезпечує рівні права стягувачів на одержання коштів Державного бюджету за рішенням суду. Крім того, позивачем не обґрунтовано та не надано доказів неправомірності дій Міністерства фінансів України, які призвели до завдання заявленої до стягнення шкоди. Заявляючи вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми, позивач хибно трактує положення ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання у даній праві має іншу правову природу, аніж договірні відносини, адже судове рішення про стягнення шкоди і є підставою для притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності.

02.12.2022 судом отримано відзив Головного управління Національної поліції у Тернопільській області, у якому відповідач не погоджується з вимогами позову з підстав не надання позивачем доказів, які б свідчили про факт завдання Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області йому моральної шкоди, доказів причинно-наслідкового зв`язку між діями органу поліції та завданою йому шкодою. Позивачем не надано розрахунку розміру моральної шкоди в сумі 1000000,00 грн. Також, слід врахувати, що стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів, тому органи поліції не можуть бути учасниками спірних правовідносин та жодним чином не впливають на здійснення виплати позивачу. В свою чергу, органом поліції 13.06.2022 надано на вимогу органів казначейської служби відповідь про те, що в органу поліції немає інформації яка б слугувала перешкодою для здійснення виплати позивачу. Крім того, виплати коштів здійснюються при наявності бюджетних асигнувань.

17.08.2022, 22.08.2022, 10.10.2022, 06.12.2022 позивач скористався своїм право на подання відповідей на вищевикладені відзиви відповідачів, у якій позовні вимоги підтримав з підстав зазначений у позові та просив задовольнити.

Ухвалою суду постановленою 21.02.2023 без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав зазначених у відповідних відзивах на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2022 по справі 607/19538/21, яке набрало законної сили 18.04.2022, позов ОСОБА_1 до Тернопільської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 295000,00 грн.

20.05.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист по справі №607/19538/21 про стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 295000,00 грн.

30.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби у м. Тернополі із заявою про виплату йому 295000,00 грн. на підставі вищевказаного виконавчого листа.

Листом ГУ ДКСУ в Тернопільській області №4-06-10/2663 від 07.06.2022 повідомлено ГУНП в Тернопільській області та Тернопільську обласну прокуратуру про надходження до Управління заяви ОСОБА_1 про виконання рішення щодо стягнення коштів із оригіналом виконавчого листа виданого 20.05.2022, з проханням протягом 15 робочих днів надати документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача.

Згідно листа ГУНП в Тернопільській області №462/27/03-2022 від 13.06.2022 адресованого ГУ ДКСУ в Тернопільській області, в ГУНП в Тернопільській області відсутні документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цивільній справі №607/19538/21 за позовом ОСОБА_1 про стягнення коштів з бюджету.

Згідно листа Тернопільської обласної прокуратури №15-299Вих-22 від 30.06.2022, остання повідомила, що на виконання вимог п.37 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ №845 від 03.08.2011, обласна прокуратура не володіє документами (відомостями), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету та їх перерахування на рахунок стягувача під час виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у цивільній справі №607/19538/21 за позовом ОСОБА_1 про стягнення коштів з бюджету.

20.06.2022 ГУ ДКСУ в Тернопільській області направлено до Державної казначейської служби України оригінал заяви ОСОБА_1 від 30.05.2022 із оригіналом виконавчого листа №607/19538/21 виданого 20.05.2022 (лист №4-08-08/2850 від 20.06.2022).

06.07.2022 ГУ ДКСУ в Тернопільській області направило до Державної казначейської служби України вищезгаданий лист Тернопільської обласної прокуратури №15-299Вих-22 від 30.06.2022.

18.07.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Судом також встановлено, що після подання 30.05.2022 виконавчого листа до виконання, позивач неодноразово звертався із заявами (скаргами) до Міністерства фінансів України та Державної казначейської служби України про стан виконання рішення суду.

Так, зокрема, листом Міністерства фінансів України №13210-02/Р-1373/1464 від 10.08.2022 ОСОБА_1 роз`яснено, що Казначейство та органи Казначейства здійснюють виконання судових рішень відповідно до підпункту 3 пункту 19 Порядку №590 «Про затвердження порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану» з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунка у відповідній черговості. Тому, виконання зазначеного ОСОБА_1 судового рішення може бути здійснено Державною казначейською службою України з урахуванням ресурсної забезпеченості єдиного казначейського рахунка та у порядку черговості.

Також, зокрема, листом Державної казначейської служби України від 05.07.2022 за №5-11-11/8462 повідомлено, що у Казначействі за бюджетною програмою 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» обліковується з 24.06.2022 виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/19538/21 про стягнення коштів на користь ОСОБА_1 , який опрацьований Головним управлінням Державної казначейської служби України у Тернопільській області відповідно до пункту 36-37 Порядку №845. Станом на теперішній час на виконанні у Казначействі перебуває не виконаних виконавчих документів на суму понад 241,77 млн гривень, які надійшли та обліковуються за бюджетною програмою раніше пред`явленого до виконання виконавчого листа по справі №607/19538/21. Тому, питання щодо виконання рішення по справі №607/19538/21 розглянеться Казначейством в порядку черговості та в межах відкритих асигнувань після виконання виконавчих документів, що надійшли раніше вищевказаного виконавчого листа. Встановлений обсяг коштів не дозволяє Казначейству здійснити у поточному році погашення заборгованості за рахунок бюджетної програми. Відповідно до законодавства Казначейство не наділене повноваженнями щодо зміни черговості виконання судових рішень чи збільшення обсягу бюджетних призначень.

Станом на день ухвалення рішення виконавчий лист Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі №607/19538/21 не виконаний.

Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої - п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19) вказано, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, презюмується.

Розглянувши дану цивільну справу та оцінивши наявні по справі докази, судом не встановлено наявності моральної шкоди та протиправності поведінки особи, яка, на думку позивача, завдала моральну шкоду. Відповідно, відсутній і причинний зв`язок між протиправною поведінкою та її результатом.

Цей висновок випливає з наступного.

Порядок виконання рішення судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників відповідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 №845 (далі Порядок №845).

Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду (п.п.1 п.35 Порядку №845).

У разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження. У разі відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення, орган Казначейства повідомляє органу прокуратури за місцем досудового розслідування відповідного кримінального правопорушення (п.36 Порядку №845).

Орган прокуратури та орган державної влади, зазначені у пункті 36 цього Порядку, подають протягом 15 робочих днів органові Казначейства документи (відомості), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача.

Після закінчення такого строку орган Казначейства надсилає протягом п`яти робочих днів до Казначейства зазначені документи (відомості) (п.37 Порядку №845).

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету (п.38 Порядку №845).

У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету. Казначейство зберігає виконавчі документи до виконання їх у повному обсязі (п.39 Порядку №845).

Статтею 95 Конституції України встановлено правило, за яким виключно Законом «Про Державний бюджет України» визначаються будь-які видатки держави, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Крім цього, пунктом 8 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України закріплено принцип цільового використання бюджетних коштів, згідно з яким бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Зокрема, у Законі України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік передбачено спеціальну бюджетну програму КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб».

Відповідно до пункту 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Наявні у матеріалах справи докази вказують на те, що позивач 30.05.2022 подав виконавчий лист, виданий судом 20.05.2022, для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі.

Регіональний орган державного казначейства, вчинивши передбачені Порядком №845 дії щодо повідомлення органів прокуратури та поліції про надходження відповідного виконавчого листа, 20.06.2022 направив виконавчий лист для виконання до ДКСУ.

Дані дії ГУ ДКСУ в Тернопільській області були вчинені у повній відповідності із Порядком №845.

Менш, ніж через місяць після надходження виконавчого листа до уповноваженого на його виконання органу, а саме 18.07.2022, позивач звернувся до суду із даним позовом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, суд критично ставиться до твердження позивача, що виконання виконавчого листа тривало надмірно. Позивачем разом із поданням позову не надано жодного доказу, що невиконання виконавчого листа протягом неповного місяця спричинило йому моральну шкоду.

Окрім того, слід зазначити, що виконання рішення суду по справі №607/19538/21 залежить не лише від казначейства, а також від визначеного у законі про Державний бюджет України на відповідний рік обсягу коштів за Бюджетною програмою.

Як зазначено в листі Державної казначейської служби України №5-11-11/8462 від 05.07.2022 адресованого позивачу, Казначейство постійно звертається до Міністерства фінансів України із пропозиціями щодо необхідності визначення у Законі про Державний бюджет України достатнього обсягу коштів за бюджетною програмою КПКВК 3504030, що дозволило б виконувати судові рішення у встановлені законом строки.

Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи. Наведена правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 12.02.2020 у справі №826/17656/16.

Судом не встановлено порушень органами казначейства вимог вищевказаних норм законодавства станом на день звернення позивача до суду.

Також, позивач помилково застосовує до спірних правовідносин положення пунктів 47-49 Порядку №845. Оскільки вказаними пунктами регулюються правовідносини, що виникли з підстав списання бюджетних коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, в той час як за твердженнями казначейства (і це не спростовано позивачем) виконавчий лист перебуває на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна, стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб», до яких положення пунктів 47-49 Порядку №845 не можуть бути застосовані.Пункти 33, 47-52 Порядку №845 застосовуються як механізм виконання рішень, на які поширюється дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», які передбачають безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів (КПКВК 3504040). Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.04.2020 по справі №804/2076/17.

Ключовою відмінністю програми 3504030 є те, що боржником за рішенням судів є держава і кошти стягуються із державного бюджету, а згідно програми 3504040 боржниками є державні органи, підприємства, а кошти стягуються із відповідних бюджетних асигнувань, які призначені цим органам, підприємствам. Спільним є те, що рішення судів за двома програмами виконуються органами ДКСУ.

Отже, Порядком №845 не передбачено строку для виконання рішень суду про відшкодування шкоди з державного бюджету та нарахування 3% річних за несвоєчасне виконання рішення, однак визначено, що безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Щодо позовної вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Дана вимога також не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач вважає, що прострочення держави з виплати відшкодування моральної шкоди за судовим рішенням розпочалось з дня набрання цим рішенням законної сили.

Однак, суд не погоджується із цим твердженням. Як випливає із вищенаведених норм Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку №845, для отримання коштів необхідні не лише дії казначейства, а й самого стягувача, без яких виконання рішення є неможливим. Зокрема, він повинен отримати виконавчий лист (стаття 431 ЦПК України) та подати його до виконання до регіонального органу казначейства (п. 36 Порядку №845). В подальшому, цей регіональний орган казначейства протягом п`яти робочих днів повинен повідомити орган державної влади, який заподіяв шкодута відповідний орган прокуратури про надходження виконавчого листа на виконання. Далі ці органи мають 15 робочих днів на подання документів (відомостей), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок стягувача (пункти 36, 37 Порядку №845).

Судом встановлено, що отримавши 01.06.2022 заяву позивача із виконавчим листом, обласне казначейство після належного виконання вищевказаних дій, 20.06.2022 направило їх до центрального казначейства для виконання. При цьому, 06.07.2022 ще також направлено лист Тернопільської обласної прокуратури №15-299вих-22 від 30.06.2022 про відсутність документів (відомостей), що можуть бути підставою для зупинення безспірного списання коштів державного бюджету.

Таким чином, станом на 18.07.2022 (день звернення позивача до суду) минуло лише 12 календарних днів, відколи ДКСУ мало усі необхідні для виконання рішення суду документи. При цьому, у ДКСУ був ще один місяць з дня надходження виконавчого листа для можливості виконання процедури передбаченої п. 39 Порядку №845 для звернення до Міністерства фінансів України про необхідність внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік».

Суд звертає увагу на те, що у разі порушення прав позивача, які виникли після звернення останнього до суду, позивач вправі звернутись до суду із окремим позовом.

Також, самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, в частині вимог до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, є те, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, так як жодного спору у позивача із цими відповідачами не вбачається ні з позовної заяви, а також не встановлено в судовому засіданні.

Відповідно до п. 58 Рішення ЄСПЛ по справі «Серявін та інші проти України» (Заява №4909/04) від 10 лютого 2010 року визначено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Так як у задоволенні позову позивача, якого звільнено від сплати судового збору, відмовлено, а відповідачі судових витрат не понесли, відповідно до статті 141 ЦПК України, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Тернопільської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Міністерства фінансів України про стягнення моральної шкоди, 3% річних та інфляційних втрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Державної казначейської служби України, ЄДРПОУ - 37567646, місце знаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6;

Відповідач: Головне управління Державної казначейської служби в Тернопільській області, ЄДРПОУ - 37977599, місце знаходження: 46000, м. Тернопіль, бульвар Шевченка, 39;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, ЄДРПОУ - 40108720, місце знаходження: 46001, м. Тернопіль, вул. Валова, 11;

Відповідач: Тернопільська обласна прокуратура, ЄДРПОУ - 02910098, місце знаходження: 46001, м. Тернопіль, вул. Листопадова, 4;

Відповідач: Міністерство фінансів України, ЄДРПОУ - 00013480, місце знаходження: 04071, м. Київ, вул. Межигірська, 1.

Повний текст рішення складено 01.05.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук