Єдиний унікальний номер: 448/274/22
Провадження № 2/448/26/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

30.03.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Рушеляк Г.С.,

з участю представника позивача - Чури Р.М.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Представник органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської областізвернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що у службі у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області на обліку як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах з причини неналежного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків перебувають діти: малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_5 - згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 29.11.2019р. по справі ЄУН 448/1928/18 позбавлений батьківських прав відносно нього ( ОСОБА_3 )

Вказує, що відповідачка ОСОБА_1 зловживає алкоголем, не приймає активної участі у вихованні своїх синів, не виявляє жодної зацікавленості до дітей, не приділяє їм постійної уваги, не дбає про їх фізичне та психічне здоров`я. Сім`я відповідачки ОСОБА_1 перебуває на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах та під соціальним супроводом Центру надання соціальних послуг з метою надання комплексу соціальних послуг. Спеціалістами Служби у справах дітей було здійснено комісійні виїзди за місцем проживання дітей, де, за результатами візитів, складено акти обстеження умов проживання дітей. Згідно вказаних актів, відповідачка ОСОБА_1 як мати неналежно виконує свої батьківські обов`язки, ніде не працює, не дбає про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує їхніх потреб, не приділяє уваги здоров`ю та навчанню своїх дітей, їх помешкання перебуває в занедбаному стані, пошкоджена електрика, а єдиним доходом сім`ї є пенсія по втраті годувальника.

Зазначає, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Мостиської міської ради Львівської області 22.02.2022р. розглядалось питання щодо доцільності позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дітей та за результатами розгляду рекомендовано органу опіки та піклування затвердити висновок про таку доцільність. Рішенням органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області від 25.02.2022р. за №3 підтверджено доцільність позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дітей з тих підстав, що така не займається вихованням своїх синів, не цікавиться їх здоров`ям, успіхами, не забезпечує їх як матеріально, так і духовно, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не виявляє батьківської любові та почуттів.

Вважає, що відповідачка ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідачку її батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У випадку позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав, просить передати дітей для опікування органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області. Також просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Представник позивача - ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з тих підстав, що відповідачка ОСОБА_1 злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо синів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та така свідомо самоусунулась від виховання дітей. Відповідачці неодноразово надавалась можливість змінити своє відношення до виконання батьківських обов`язків, однак така нічого у своїй поведінці не змінила, оскільки вона зловживає алкоголем, ніде не працює, за місцем її та дітей проживання - немає ні світла, ні газу, у помешканні брудно, не прибрано, відсутня будь-яка приготовлена їжа для дітей.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти позову, просила її пробачити та не позбавляти батьківських прав відносно дітей, стверджувала, що працевлаштується.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Щодо позовних вимог в частині позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав відносно її синів: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідачка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Актовий запис про народження №04 від 02.02.2011р., - складений виконавчим комітетом Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області.

Батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідачка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Актовий запис про народження №20 від 27.09.2006р., - складений Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 29.11.2019р. по справі ЄУН 448/1928/18, ухвалено позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (актовий запис №20 від 27.09.2006 року, зроблений Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). Дане судове рішення набрало законної сили 09.01.2020р.

Цим же судовим рішенням у цивільній справі ЄУН 448/1928/18 за позовом Мостиської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей ухвалено попередити відповідачку ОСОБА_1 про необхідність зміни ставлення до виховання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також про необхідність виконання нею в подальшому тих обов`язків щодо виховання та утримання дітей, які передбачені сімейним законодавством, а також покладено на Мостиську районну державну адміністрацію Львівської області як орган опіки та піклування, контроль за виконанням відповідачами батьківських обов`язків щодо дітей.

Згідно наказу Служби у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області від 27.10.2021р. №40, сім`ю ОСОБА_1 взято на облік сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах; дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Згідно висновку органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області від 25.02.2022р. №3 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідачка ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спеціалістами Служби у справах дітей Мостиської міської ради Львівської області було здійснено чотири комісійні виїзди за місцем проживання дітей. За результати візитів складено акти обстеження умов проживання дітей, в яких зазначено, що мати неналежно виконує свої батьківські обов`язки, ніде не працює, не дбає про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує потреби, не приділяє уваги здоров`ю та навчанню своїх дітей. Єдиний дохід сім`ї - пенсія по втраті годувальника, в помешканні занедбаний стан, пошкоджена електрика. Зазначеним висновком визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дітей.

Згідно доданих до матеріалів справи актів обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за січень-лютий 2022р., умови проживання - незадовільні, в приміщенні холодно, не працює електрика, дітям бракує одягу, білизни, засобів гігієни, продуктів.

Згідно доданих до матеріалів справи актів обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 за червень 2022р., умови проживання - незадовільні, сім`я користується одною кімнатою, в помешканні не створено комфортних умов для проживання дітей, в кімнаті холодно, не прибрано, одяг брудний, дітям бракує необхідного взуття. Мати не дбає про забезпечення дітей необхідними предметами особистої гігієни, дітям бракує уваги з боку матері, така зловживає алкогольними напоями, дітям готує їсти дядько ОСОБА_8 , який проживає з ними в одному будинку, він же слідкує за їх безпекою. Відповідачка ОСОБА_1 виїхала за кордон, залишивши дітей на дядька ОСОБА_8 , про такий виїзд Службу у справах дітей Мостиської міської ради не попереджала.

З актів обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , складених у грудні 2022р. та лютому 2023р., умови проживання - погані, в помешканні брудно і холодно, не прибрано, одяг брудний та розкиданий. Мати не дбає про своїх дітей та ними не цікавиться, така або відсутня вдома або приходить в стані сильного сп`яніння, їй байдуже чи діти відвідують школу та чи вчать уроки, між дітьми і матір`ю немає довіри та постійно відбуваються сварки, ОСОБА_1 не готує дітям їжі, не пере одягу, на всю родину їжу готує тітка дітей.

Відповідно до характеристики ОСОБА_1 за місцем її проживання, відповідачка не працює, зловживає спиртними напитками, на усні зауваження щодо негативної поведінки не реагує відповідним чином.

Згідно характеристики ОСОБА_9 , учня 8 класу Гостинцівської ЗЗСО І-ІІ ступенів Мостиської міської ради Львівської області, дитина виховується в неповній сім`ї, вдома авторитету серед дорослих немає, домашні завдання систематично не виконує, з багатьох предметів у нього відсутні зошити, схильний до пропусків занять без поважних причин. Мати не приділяє належної уваги вихованню сина, учень підпадає під поганий вплив друзів, тому з ним часто проводяться профілактичні бесіди класним керівником, дирекцією закладу та працівниками ювенальної превенції.

Згідно характеристики ОСОБА_2 , учня 6 класу Гостинцівської ЗЗСО І-ІІ ступенів Мостиської міської ради Львівської області, такий домашні завдання систематично не виконує, навчанням зовсім не цікавиться, з багатьох предметів відсутні зошити. Під час уроків та перерв часто порушує дисципліну, не реагує на зауваження учителів. Дитина належить до категорії учнів, які не повною мірою використовують свої можливості, нахили та здібності, що можна пояснити відсутністю необхідного контролю з боку матері. Недоглянутість проявляється також у неналежному санітарно-гігієнічному стані та зовнішньому вигляді дитини.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Факт свідомого нехтування відповідачкою ОСОБА_1 своїми обов`язками щодо виховання дітей знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. В даному випадку матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження ухилення відповідачки ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно синів, яке має систематичний характер.

Поважних причини, які б перешкоджали відповідачці виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню синів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ч.1 ст.12 та ч.2 ст.15 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного суду України в п.16 постанови від 30.03.2007року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Необхідно зазначити, що ухилення від батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні і було встановлено, виходячи з поведінки відповідачки ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09, рішення від 17.07.2015) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Таким чином суд констатує безумовне право батьків на виховання дітей, однак вважає, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам дітей, які мають першочергове значення при вирішенні справи.

Приймаючи рішення у даній справі, суд враховує висновок Органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області, у якому визнано за доцільне позбавити відповідачку ОСОБА_1 батьківських прав щодо її дітей, та вважає вказаний висновок об`єктивним, обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дітей.

Також суд критично оцінює доводи відповідачки ОСОБА_1 , що вона має намір змінити свою поведінку, працевлаштуватися, належним чином реалізовувати свої батьківські права та виконувати обов`язки, оскільки вона не вчиняла будь-яких дій, які б свідчили про бажання піклуватися про дітей. Факт заперечення відповідачкою проти позову про позбавлення її батьківських прав не свідчить про її інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачка ОСОБА_1 нехтує потребами своїх дітей, порушує права дітей на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. З урахуванням судового рішення у цивільній справі ЄУН 448/1928/18 від 29.11.2019р., яким відповідачка ОСОБА_1 вже попереджалась судом про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, така, на переконання суду, не довела зміну своєї поведінки щодо дітей та прагнення здійснювати належне піклування за ними.

Встановлені у справі обставини свідчать про те, що повторне попередження відповідачки про необхідність змінити ставлення до виховання дітей без позбавлення її батьківських прав і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням нею батьківських обов`язків, є недоцільним та суперечитиме інтересам дітей.

Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні дослідженими доказами та поясненнями сторін доведено винну поведінку відповідачки ОСОБА_1 по відношенню до синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка полягає в ухиленні від виконання батьківських обов`язків, суд приходить до висновку, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча має таку можливість, змінити її поведінку у кращу сторону неможливо, а тому вважає можливим задовольнити позов про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо цих дітей, що, як вважає суд, відповідатиме їх (дітей) інтересам.

З огляду на наведене та в інтересах дітей, а також з урахуванням того, що ніхто з осіб, перелічених у ч.4 ст.167 СК України, не звернувся з клопотанням про передання їм дітей, суд згідно вимог ч.5 ст.167 СК України вважає за доцільне передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для опікування органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області, - для їх (дітей) подальшого влаштування.

Суд також роз`яснює відповідачці ОСОБА_1 , що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст.166 Сімейного Кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття; сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Частинами 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Змістом ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

У ч. 1 ст.182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст.190 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом враховано матеріальне становище відповідачки ОСОБА_1 (не працевлаштована), стан здоров`я та матеріальний стан дітей, ті обставини, що відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від утримання дітей. Окрім цього, враховано необхідний та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання кожної дитини, що буде забезпечувати їх нормальний розвиток, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з наведеного, враховуючи найкращі інтереси дітей, необхідність захисту прав дітей на належне утримання, з урахуванням їх віку та потреб, керуючись принципом розумності і справедливості, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої будуть перебувати діти, аліментів на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.03.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, перераховуючи аліменти на особовий рахунок кожної дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

З врахуванням положень, передбачених ч.3 ст.166 Сімейного Кодексу України, суд приймає рішення про перерахування аліментів у зазначеному розмірі саме на особистий рахунок дітей та вважає за необхідне зобов`язати орган опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області відкрити особистий рахунок на ім`я кожної дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Із зміною матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, або інших обставин, що мають значення, відповідачка має право звернутися до суду з відповідною позовною заявою про зміну розміру аліментів.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Оскільки пред`явлені до відповідачки ОСОБА_1 дві позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав та про стягнення аліментів задоволено, то у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідачки ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1984,80 грн. (992,40 грн. х 2).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (актовий запис №04 від 02.02.2011 року, зроблений виконавчим комітетом Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області), та неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (актовий запис №20 від 27.09.2006 року, зроблений Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області).

Передати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для опікування органу опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої будуть перебувати діти, аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 (однієї третьої) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.03.2022 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Зобов`язати орган опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області відкрити особистий рахунок на ім`я кожної дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_1 1984 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 коп. судового збору на користь держави.

Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Роз`яснити відповідачці ОСОБА_1 зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10.04.2023р.

Відомості про учасників справи:

Позивач - орган опіки та піклування Мостиської міської ради Львівської області, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6 Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Суддя Ю.В. Кічак