Справа № 452/1569/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2023 р. м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» про видачу судового наказу, -

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» в особі повноважного представника - юрисконсульта Мицак І.Р. звернулось до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію розмірі 4498 грн. 20 коп..

Вирішуючи питання про можливість видачі судового наказу, суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.п.2,4,5 ч.2 ст.163 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у заяві повинно бути зазначено, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною 3 статті 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Повноважний представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» юрисконсульт Мицак І.Р. із вищезазначеною заявою про видачу судового наказу звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області, посилаючись на те, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 21 квітня 2023 року, яка надійшла до суду 03 травня 2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 було знято з реєстрації 13 листопада 2019 року у зв`язку зі смертю.

Згідно п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З положень стст.25,30 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), стст.46,48 ЦПК України вбачається, що заява про видачу судового наказу може бути подана лише до особи (боржника), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність. З моменту смерті фізичної особи цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припиняються. При цьому, якщо фізична особа (боржник) у справі помер до подання заяви про видачу судового наказу, а права та обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, заявник повинен подати заяву про видачу судового наказу безпосередньо до його спадкоємців чи іншої особи.

Як встановлено судом, боржник ОСОБА_1 помер до пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, в момент смерті боржника припинилася його цивільно-процесуальна правоздатність та дієздатність, тому зобов`язання між ним та заявником припинилися. Питання щодо процесуального правонаступництва, яке передбачене ст.55 ЦПК України на стадії вирішення питання про видачу судового наказу не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі, коли боржник на момент звернення до суду мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

При цьому, чинним ЦПК України не передбачено можливості видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з боржника після його смерті та залучення правонаступників боржника до участі у справі. Натомість, нормами цивільного права, а зокрема статтею 1281 ЦК України визначено право кредитора на пред`явлення вимоги про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов`язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 помер до пред`явлення заяви про видачу судового наказу, у видачі судового наказу слід відмовити.

При цьому, суддя вважає за необхідне роз`яснити стягувачу його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку, а сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, може бути зарахована до суми судового збору, встановленої за подання відповідної позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись стст.46,48,163,165,186 ЦПК України, стст.25,30,55 ЦК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Кущ