РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, стягнення компенсації,-

учасники цивільного провадження по справі:

позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Згода О.О., адвокат Хлебникова Н.А., адвокат Завольнюк Д., адвокат Бучко О.С.,

відповідач ОСОБА_3 , адвокат Кобзар П.Ю.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради об"єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2019 року до судді Овідіопольського районного суду Одеської області Кириченко П.Л. надійшла вищевказана позовна заява. Предметом позову є об`єкт нерухомого майна, яке перебуває на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області.

Позиція сторін

В обґрунтування своїх вимог, які були уточнені позивачка зазначила, що вона та відповідач по справі з 06 вересня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 12.07.2019 року. Від шлюбу вона та відповідач мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає разом з нею. За час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу паю від 16.05.2016 року вони придбали квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237) та яка на праві власності зареєстрована за відповідачем по справі та придбали транспортний засіб, який був оформлений на відповідача. Після розірвання шлюбу цей автомобіль залишився у відповідача, який здійснив його відчуження без отримання згоди позивачки на таке відчуження та не узгодив вартість продажу автомобіля. Кошти від продажу даного автомобіля не були використані в інтересах сім`ї і позивачка не отримувала компенсацію від продажу спірного автомобіля, яка з урахуванням обставин справи має дорівнювати 1/2 частині вартості даного автомобіля. Оскільки даний автомобіль придбано у шлюбі за спільні кошти, тому спірний транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому є предметом поділу. Вказує на те, що донька перебуває на повному її утриманні, проживає разом зі своєю матір`ю та донькою в орендованому житлі, власного житла не має, розмір аліментів є недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, а також враховуючи відчуження відповідачем без згоди позивачки транспортного засобу, який на її думку підлягає поділу, іншій особі та використання коштів отриманих відповідачем у власних цілях, вважає, що є підстави для збільшення її частки у спільному майні подружжя. Відповідач відмовляється добровільно здійснити поділ майна. У зв`язку із чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка вважає за необхідне врахувати вартість частини вищевказаного транспортного засобу як підставу для задоволення позовної вимоги про визнання права власності за позивачем на 2/3 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237), оскільки сума вартості частки у спірному транспортному засобі та вартості частки у у спірній квартирі, становлять вартість 2/3 частки у вищевказаній квартирі.

Від представника позивача до суду надійшла заява в якій просить справу розглядати за відсутності сторони позивача, позов підтримує та просить задовольнити.

Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, та від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності відповідач повідомлений про дату та місце розгляду справи, але не одноразово без відповідних обґрунтованих підстав до суду не з`являвся, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Третя особа копію позову та матеріали до нього отримала належним чином, до суду направили клопотання в якому зазначили, що просять справу розглянути в їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Рух справи.

10 липня 2019 року позивачка звернулася до Малиновського районного суду міста Одеси з вищевказаним позовом.

Ухвалою від 19 липня 2019 року справу за підсудністю передано на розгляд до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 вересня 2019 року відкрито провадження по даній справі.

Ухвалою суду від 06.02.2020 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Службу у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, що розташована за адресою: Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, буд. 169.

Ухвалою суду від 01.02.2022 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору з Служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області на Службу у справах дітей Таїровської селищної ради об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області.

Ухвалою суду від 05.10.2022 року задоволено клопотання про витребування доказів.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обставини, які встановлені судом

06 вересня 2013 року між сторонами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 16.10.2013 року, РНОКПП відсутній через релігійні переконання) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1514.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси по справі №521/9290/19 від 12.07.2019 року шлюб між сторонами був розірваний.

У сторін є спільна дитина: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 14.03.2017 року Серія НОМЕР_3 , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яка проживає з матір`ю, що підтверджено Довідками виданими Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради: №Н1-31846-ф/л від 28.02.2023 року; №Н1-31868-ф/л від 28.02.2023 року.

За спільні кошти сторонами придбане нерухоме майно, у вигляді квартири загальною площею 39.6 кв.м., житлова 17 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.10.2017 року та її реєстрацією в компетентних установах належним чином.

Вартість нерухомого майна складає 914994,0 грн., що підтверджується висновком судового експерта Рапач Костянтина Васильовича судової оціночно-будівельної експертизи №31/22 від 10.11.2022, сторонами не оскаржується.

У судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що в період шлюбу за спільні кошти сторонами придбаний транспортний засіб типу легковий універсал-в, марки «SUBARU», модель «FORESTER», 2007 року випуску, зареєстрований 16.06.2016 року за відповідачем, об`єм двигуна 1998, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 .

Вартість транспортного засобу складає 257676 грн. 98 коп., що підтверджується висновком судового експерта Кеосак І.П. Одеського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № СЕ-19/116-22/18386-АВ від 17.01.2023 року, сторонами не оскаржується.

З матеріалів справи встановлено, що після розірвання шлюбу та під час розгляду даної справи 01.10.2019 р. транспортний засіб типу легковий універсал-в, марки «SUBARU», модель «FORESTER», 2007 року випуску, зареєстрований 16.06.2016 року, об`єм двигуна 1998, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 перереєстровано в ТСЦ №5141 за громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по договору купівлі-продажу укладеного в ТСЦ від 01.10.2019 р. за № 5141/2019/1695874.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Як визначено в ч. 1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України), ч. 3 ст. ст. 368 ЦК України), відповідно до частини 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспорт засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

З наведених вище доказів встановлено, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , « ІНФОРМАЦІЯ_6 » масив ж/масиву « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (« ІНФОРМАЦІЯ_6 » масив ж/масиву « ІНФОРМАЦІЯ_7 »; « ІНФОРМАЦІЯ_6 » масив), будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237) та транспортний засіб типу легковий універсал-в, марки «SUBARU», модель «FORESTER», 2007 року випуску, зареєстрований 16.06.2016 року, об`єм двигуна 1998, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 набуті сторонами, як подружжям за час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю подружжя та позивач має законне право на їх поділ.

Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Частина 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1, ч.2, ч. 4 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Встановлено, що транспортний засіб типу - легковий універсал-в, марки «SUBARU», модель «FORESTER», 2007 року випуску, зареєстрований 16.06.2016 року, об`єм двигуна - 1998, сірого кольору, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_4 продано відповідачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за договором купівлі-продажу укладеного в ТСЦ від 01.10.2019 за № 5141/2019/1695874. Дійсна вартість транспортного засобу становить 257676 грн. 98 коп.

Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що автомобіль, який є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, продано відповідачем, який не компенсував позивачці половину його вартості, тому остання має право на отримання грошової компенсації 1/2 частки його вартості.

Відповідно до ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що спільна дитина подружжя проживає разом з позивачем, остання власного житла не має.

Згідно з судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2021 р. у справі №522/7613/21, відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дати звернення до суду 29 квітня 2021 р. і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Позивачем, зазначено, що відповідач надав до органів Державної виконавчої служби України документи про розмір його доходу у розмірі мінімальної заробітної плати, то розмір аліментів є однозначно недостатнім для фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, протягом 2021 року позивач отримувала від відповідача аліменти у розмірі 1 800 грн. та надала квитанцію про надходження на рахунок позивачки коштів у розмірі 1800 гривень за призначенням: аліменти для доньки ОСОБА_4 від батька ОСОБА_2 .

Відповідачем вищевказані обставини не заперечуються, інших доказів матеріальної допомоги доньці від відповідача матеріали справи не містять.

З матеріалів справи встановлено, що загальна вартість майна, яке підлягає поділу становить 1172670,0 грн.

Відповідно до висновку судового експерта Рапач Костянтина Васильовича судової будівельно-технічної експертизи №21/23 від 10.04.2023 року встановлено, що з урахуванням вартості половини квартири та транспортного засобу, частка позивача в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237) становить 641/100, а частка відповідача 359/1000.

Враховуючи те, що з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина, іншого житла у позивачки не має, розмір аліментів які вона одержує, недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, а також те, що вартість транспортного засобу, який відчужений відповідачем однак підлягає поділу становить 257676 гривень суд, вважає за можливе врахувати вартість частки транспортного засобу, при збільшенні частки ОСОБА_1 у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237).

В частині позовної вимоги про зобов?язання ОСОБА_2 виплатити ОСОБА_1 1/2 вартості проданого автомобіля марки «SUBARU FORESTER»,2007 р.в., номер кузова НОМЕР_5 , суд вважає за необхідне відмовити з підстав того, що вартість частини вищевказаного транспортного засобу враховуються при збільшенні частки ОСОБА_1 у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:237).

Судові витрати

При поданні позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 8167 грн., суд прийшов до висновку, що позов є частково обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача підлягає стягнення судового збору на суму задоволеної позовної вимоги у розмірі 6 907 гривень.

Керуючись ст.ст.2-13,76-80,141,258,263-265,266 ЦПК України, ст.ст.60,69,70,71 СК України, ст. 372 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Служба у справах дітей Таїровської селищної ради об`єднаної територіальної громади Одеського району Одеської області, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, стягнення компенсації - задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_2 нерухоме майно у вигляді: квартири загальною площею 39.6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237) та рухоме майно у вигляді транспортного засобу типу легковий універсал-в, марки «SUBARU», модель «FORESTER», 2007 року випуску, зареєстрований 16.06.2016 року, об`єм двигуна 1998, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 .

Виділити у приватну власність ОСОБА_1 2/3 частини квартири загальною площею 39.6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237).

Виділити у приватну власність ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1/3 частини квартири загальною площею 39.6 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237).

Процесуальне рішення суду є підставою для реєстрації право власності на нерухоме майно в компетентних установах.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 6 907 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржено до палати по цивільним справам Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.