Номер провадження: 22-ц/813/3000/23
Справа № 509/1061/21
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Данилюка Андрія Борисовича на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича, треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області до ОСОБА_5 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В. з позовом про звільнення майна з-під арешту, треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2021 року у даній справі відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 .

У липні 2021 року в межах даної справи ОСОБА_1 , як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги до предмета спору, через свого представника подала до Овідіопольського районного суду Одеської області позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки, залишено без руху, позивачу надано строк до 12 грудня 2021 року для усунення вищевказаних недоліків.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки, залишено без розгляду та повернуто заявнику.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.

09 лютого 2022 року Овідіопольський районним судом Одеської області у даній справі за позовом ОСОБА_2 ухвалено рішення про задоволення вимог ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з ухвалою суду про залишення без розгляду та повернення позовної заяви, представник ОСОБА_1 адвоката Данилюк А.Б. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року та направити справу для породження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Підстави звернення до апеляційного суду та вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що 08 липня 2021 року у відповідності до ст. 52 ЦПК України через свого представника в підсистемі «Електронний суд» до закінчення підготовчого провадження ОСОБА_1 подала до районного суду позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , яка у порушення ст. 185 ЦПК України лише через три місяці ухвалою районного суду залишена без руху, у зв`язку з чим апелянт зауважує про порушення районним судом права заявника на своєчасний розгляд справи та на ефективний захист її прав. При цьому, як зазначає апелянт, районний суд не взяв до уваги, що позовна заява подана до суду через підсистему «Електронний суд», у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що у суду існує необхідність в отриманні копій позовної заяви. Крім того, апелянт звертає увагу, що встановлений ухвалою суду строк для усунення недоліків сплив 12.12.2021 року, проте оскаржувана ухвала постановлена судом лише 09.02.2022 року. Також апелянт зауважує, що оскаржуваною ухвалою її позовна заява була залишено без розгляду та повернута, проте жодна з визначених ст. 257 ЦПК України підстав для залишення позову без розгляду не може бути застосована до позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки провадження на підставі даної позовної заяви ніколи не відкривалось і судовий розгляд не здійснювався.

На вказану апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 адвоката Зімірьової О.О. надійшов відзив, відповідно до якого адвокат просить ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з підстав ч. 3 ст. 185 ЦПК України до відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , то вищевказана процесуальна дія суду першої інстанції є саме поверненням позову. За таких підстав апеляційний суд зауважує, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як встановлено ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всім зазначеним вимогам процесуального законодавства оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 березня 2021 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В.В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 про звільнення майна з під арешту. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 15.04.2021 року. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а. с. 17).

Згідно накладної кур`єрської експрес-доставки № 0257843 ОСОБА_1 07.04.2021 року отримала судову повістку на 15.04.2021 року по даній справі (а. с. 31).

13.04.2021 року адвокат Данилюк А.Б., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про внесення даних РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи, зазначивши, що ОСОБА_1 не отримувала від суду будь-яку кореспонденцію, в тому числі позовну заяву, тому просив внести дані для доступу до електронної справи.

Згідно розписки на цій заяві адвокат Данилюк А.Б., діючи в інтересах ОСОБА_1 , ознайомився з матеріалами справи 06.05.2021 року (а. с. 32).

11.05.2021 року до районного суду адвокат Данилюк А.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про відкладення судового засідання 11.05.2021 року на іншу дату та надання заявнику можливості подати до суду позовну заяву, визначивши статус ОСОБА_1 третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

07.07.2021 року, через підсистему «Електронний суд» адвокат Данилюк А.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав до Овідіопольського районного суду Одеської області позовну заяву до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки, що зареєстрована в суді 08.07.2021 року. До позовної заяви додані докази на підтвердження направлення позову відповідачам по справі, а саме службові чеки АТ «Укрпошта» та описи вкладення в поштове відправлення на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , що сформовані на АТ «Укрпошта» (а. с. 55-88).

13.07.2021 року до районного суду адвокат Данилюк А.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про розгляд клопотання про залучення ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, шляхом подачі позовної заяви, за відсутності заявника (а. с. 90).

23.09.2021 року до районного суду адвокат Данилюк А.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про повернення позовної заяви третьої особи, зазначивши про вирішення вказаного питання завчасно з метою надання ОСОБА_1 можливості звернутися до районного суду з аналогічною позовною заявою в загальному порядку (а. с. 113).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки, залишено без руху, у зв`язку з тим, позов не відповідає вимогам ст. 175, 178 ЦПК України, а саме позивачка при поданні позову не надала копію позову з додатками, для належного вручення відповідачам. Позивачці надано строк до 12 грудня 2021 року для усунення вищевказаних недоліків.

Матеріали справи містять супровідний лист від 07.10.2021 року вих. № 509/1061/21/12658/2021 про направлення копії ухвали суду від 07.10.2021 року на поштову адресу ОСОБА_1 (а. с. 123). Відомості про отримання ОСОБА_1 копії даної ухвали суду в матеріалах справи відсутні.

24.01.2022 року до районного суду адвокат Данилюк А.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи, відповідно до якої адвокат повідомив суд, що заявником подано до районного суду позов про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки, що є пов`язаною справою. Овідіопольським районним судом Одеської області провадження у справі № 509/332/22 не відкрито, тому заявник просив відкласти розгляд справи з метою вирішення питання про відкриття провадження у справі № 509/332/22 та набуття ОСОБА_1 статусу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (а. с. 146).

Також, 24.01.2022 року до районного суду адвокат Данилюк А.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про зупинення розгляду даної справи до вирішення справи № 509/332/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки (а. с. 147).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки, залишено без розгляду та повернуто заявнику. При цьому, районний суд виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Під час розгляду справи апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України суд застосовує Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та судову практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зазначені вище положення національного процесуального законодавства України відповідають змісту п. 1 ст. 6 Конвенції, що встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Окрім того, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції).

У рішенні від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France» (заява № 35787/03) ЄСПЛ звертав увагу на те, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що, оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК України.

Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги є однорідними, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження, застосовуються положення статей 193 і 194 ЦПК України, тобто як до вимог щодо подачі зустрічного позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним. Недоцільно розглядати первісний позов і зустрічний позов, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

Таким чином, для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, повинно бути дотримано декілька критеріїв:

1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);

2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам);

3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Зважаючи на це, саме дотримання цих критеріїв підлягає оцінці при прийнятті рішення щодо вступу у справу третьої особи із самостійними вимогами.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 року у справі № 916/542/18.

З аналізу наведених норм процесуального закону та відповідних роз`яснень Постанови пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слідує, що процесуальний закон вказує на певні умови прийняття судом позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету позову: 1) взаємний зв`язок первісного позову та позову третьої особи; 2) однорідність вимог та нерозривна пов`язаність вимог між собою; 3) від вирішення однієї вимоги залежить вирішення інших; 4) доцільність спільного розгляду цих позовів.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 13.03.2019 року по справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 року по справі № 916/542/18 дійшла висновку про те, що позов третьої особи, поданий, згідно приписів ст. 52 ЦПК України, може бути прийнятий судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. А вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Аналізуючи вказану норму закону, слід зробити висновок, що для набуття статусу третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору, повинен мати місце такий критерій, як наявність єдиного предмету спору, що було дотримано ОСОБА_1 .

Таким чином, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи, в силу ч. 1 ст. 52 ЦПК України, повинна містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Апеляційний суд наголошує, що відповідно до ст. 195 ЦПК України положення статей 193 і 194 ЦПК України застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Так, відповідно ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Зміст ст. 175 ЦПК України визначає вимоги до форми та змісту позовної заяви, що подається до суду. Стаття 177 ЦПК України визначає перелік документів, що повинні бути додані до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Правилами, закріпленими в ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Частинами 1, 11, 13 ст. 187 ЦПК України встановлено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 185 цього Кодексу. Суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 5, 7 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує ЄСІТС.

Пунктом 15 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (у редакції чинній на час подання позовної заяви) визначено, що створення та забезпечення функціонування ЄСІТС здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Про початок функціонування ЄСІТС у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» № 229 (6984) 01 грудня 2018 року.

У подальшому у газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС) Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року).

Разом з тим, наказом Державної судової адміністрації України № 628 від 22 грудня 2018 року «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Відповідно до пункту 2 цього наказу місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми «Електронний суд» слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми «Електронний суд» (далі Положення № 30).

Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема «Електронний суд»), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.

Згідно пункту 3 розділу ХІ Положення № 30 особи, за допомогою зареєстрованого електронного кабінету формують проекти (створюють шляхом заповнення відповідних форм, редагують, долучають), підписують та подають до суду і органів системи правосуддя електронні запити, скарги, пропозиції та інші непроцесуальні звернення, що стосуються діяльності таких органів, а також отримують відповідь на них.

Із урахуванням зазначеного, з 22 грудня 2018 року отримані місцевими судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 640/1374/19, що відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується апеляційним судом.

В даній справі встановлено, що адвокат Данилюк А.Б. подав до суду позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки, сформовавши і подавши цей документ через підсистему «Електронний суд» 07.07.2021 року. До даної позовної заяви адвокат додав докази направлення копій позову відповідачам по справі, а саме службові чеки то описи вкладення, що сформовані працівником АТ «Укрпошта» (а. с. 86-87).

Після надходження позовної заяви ОСОБА_1 до суду, на стадії перевірки позовної заяви на відповідність вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, до відкриття провадження за цією заявою, районний суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_1 без руху з підстав ненадання позивачем копій позовної заяви з додатками відповідно до кількості відповідачів.

Проте, висновки районного суду в ухвалі від 07 жовтня 2021 року про невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 вимогам ст. 175, 177 ЦПК України не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам процесуального закону, оскільки дійшовши вказаного висновку, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позовну заяву було подано через підсистему «Електронний суд», а тому відсутні підстави вважати, що у суду існує необхідність в отриманні копій позовної заяви, яка сформована і подана у вигляді електронного документу, з огляду на вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України, яка в редакції на час подання позовної заяви передбачає, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. В даному випадку такі докази до районного суду позивачем були надані.

Із урахуванням наведеного, висновок районного суду щодо наявності підстав для залишення без розгляду та повернення позовної заяви ОСОБА_1 , у зв`язку із невиконанням вимог ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2021 року про залишення позовної заяви без руху, є необґрунтованим і таким, що не відповідає обставинам справи.

Крім того, з мотивувальної частини ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2021 року вбачається, що районний суд з посиланням на ч. 3 ст. 185 ЦПК України вказав, що у встановлений судом термін позивач зазначені в ухвалі недоліки не виправив, а отже позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Разом з тим, відповідно до резолютивної частини ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 жовтня 2021 року районний суд позовну заяву ОСОБА_1 залишив без розгляду та повернув заявнику.

Слід зазначити, що цивільне процесуальне законодавство передбачає можливість залишення позовної заяви без розгляду, у разі не усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом (ч. 13 ст. 187, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України). Проте, такі процесуальні дії суду є наслідком невиконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху, що постановлена судом першої інстанції вже після відкриття провадження у справі, якщо суддя встановить, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України.

В даному випадку, позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху до відкриття провадження за цією позовною заявою, тому застосуванню підлягає норма, що закріплена в ч. 3 ст. 185 ЦПК України, а саме: якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких підстав, апеляційний суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що згідно даних сайту «Єдиного державного реєстру судових рішень» встановлено, що на розгляді Овідіопольського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа № 509/332/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та припинення іпотеки, в якій 01 вересня 2022 року ухвалено рішення суду по суті позовних вимог, яке наразі переглядається в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, ч.1 п.6 ст. 374, 379 , 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Данилюка Андрія Борисовича задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 лютого 2022 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 11.04.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова