Справа № 703/1464/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Биченка І.Я.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Сміла в порядку спрощеного провадження цивільну справу №703/1464/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів,

установив:

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення з неї аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та стягнення аліментів на утримання сина з батька дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2019 року із позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Із 30 квітня 2022 року син ОСОБА_4 переїхав для постійного проживання до матері - позивача по справі та знаходиться виключно на утриманні матері.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернулася до суду з позовом в якому просить звільнити її від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, які стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2019 року та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2023 року провадження по справі відкрито. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21 березня 2023 року підготовче судове засідання по справі закрито.

У наданому суду відзиві відповідач проти задоволення позову заперечувала. Вказав, що з 22 липня 2019 року син ОСОБА_3 місце реєстрації та проживання не змінював, він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . На даний час ОСОБА_3 навчається в Черкаському державному бізнес-коледжі та в зв`язку з цим проживає у гуртожитку. Відповідач зазначає, що він забезпечує сина харчами, одягом та коштами. Крім того вказав, що на даний час син повнолітній, стягнення аліментів з позивача припинилося, однак виконавче провадження не завершено у зв`язку з тим, що позивач не виконувала рішення суду, аліменти не сплачувала, відтак у неї наявна заборгованість по сплаті аліментів. У зв`язку з викладеним просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо обов`язків подружжя.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 вересня 2019 року НОМЕР_4, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2019 року.

Як вбачається з довідки № ОСББ Мальва-2 від 24 травня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 30 квітня 2022 року проживає без реєстрації разом з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 .

З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, ст.179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що до кінця березня 2022 року він проживав разом з бабусею. На початку квітня 2022 року переїхав до матері, де проживає з нею по АДРЕСА_3 . Вказав, що батько його не утримує та він з ним ніколи не проживав. Дійсно, з 15 серпня 2022 року він, свідок, переїхав до гуртожитку у м. Черкаси, у зв`язку з навчанням, однак кошти на утримання йому надає мати. Зазначив, що з батьком він лише зареєстрований, однак ніколи з ним не проживав.

В судовому засіданні встановлено, що спільний син сторін по справі ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю - позивачем по справі.

Отже, стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Зважаючи на ту обставину, що спільна дитина сторін по справі син ОСОБА_3 проживає з позивачем з 30 квітня 2022 року, відсутність визначеного місця проживання дитини за законом або за рішенням суду з відповідачем по справі, враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку що заявлені позивачем вимоги про звільнення її від сплати аліментів є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Судом встановлено, що син сторін по справі ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 з матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Оскільки спільний син сторін по справі ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утримання, зважаючи на встановлений законом обов`язок батька утримувати дитину, відсутність заперечень відповідача стосовно розміру аліментів, які просить стягувати позивач, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в тому розмірі, що просить позивач.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що спільний син сторін ОСОБА_4 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , відтак суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів з відповідача після досягнення сином ОСОБА_3 повноліття.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд зазначає, що існування судового рішення від 22 серпня 2019 року про стягнення аліментів з позивача на користь відповідача повинно оцінюватись з урахуванням обставин, які змінились після його постановлення, існування такого рішення не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні аліментів на користь того з батьків, з ким на час вирішення нового спору проживає дитина, оскільки керівним принципом у цьому випадку є дотримання найкращих інтересів дитини.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на ту обставину, що син сторін по справі ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_1 відтак дана обставина спростовує твердження позивача, що син проживає з нею, оскільки факт реєстрації ОСОБА_5 разом з батьком сторонами не заперечується.

ОСОБА_4 , допитаний як свідок, підтвердив, що він дійсно зареєстрований з батьком, однак вказав, що з ним ніколи не проживав.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1982 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліменті задовольнити частково.

Звільнити з 30 квітня 2022 року ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 серпня 2019 року у справі № 707/1020/19.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 червня 2022 року і до 01 листопада 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1982 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22 травня 2023 року.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.Я. Биченко