ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4878/23 Справа № 202/3628/20 Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Сахарова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

-за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

17.06.2020 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позовною вимогою було стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № DNDZGI від 21 лютого 2008 року у розмірі 806 512,94 грн., яка складається з наступного: 151372,05 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 655140,89 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та сплачений судовий збір по справі у розмірі 12097 грн. 69 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ) заборгованість за кредитним договором № DNDZGI від 21 лютого 2008 року, яка станом на 22 травня 2020 року склала 151 372 (сто п`ятдесят одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 05 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ) сплачений судовий збір у розмірі 2 270,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.11.2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було подано апеляційну скаргу, на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року,в якій було зазначено, що позивач не згодний з відмовою суду у стягнені процентів за користування кредитом, тому просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та винести нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що позивач намагався стягнути лише частину заборгованості (тіло кредиту та відсотки за користування кредитом). За стягненням пені (яка передбачена кредитним договором) і склала 1809932,29 грн. банк навіть не звертався.

Суд першої інстанції не мав права повністю відмовити у стягнені відсотків, а мав навести свій розрахунок по відсоткам за ставкою 15 % річних.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від відповідача відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

РУХ СПРАВИ

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» залишена без задоволення.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року, постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 травня 2021 року в частині вирішення позовних вимог акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування кредитними коштами скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задоволена частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано.

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами задоволені частково.

Стягнута із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість по процентам за договором про іпотечний кредит від 21 лютого 2008 року №DNDZGI за період з 21 лютого 2008 року по 01 липня 2008 року у розмірі 881 грн. 25 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 лютого 2023 року касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2022 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду по суті на 25 квітня 2023 року.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (т.2 а.с.19-24), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом інстанції встановлені наступні обставини справи:

21 лютого 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит № DNDZGI.

Відповідно до умов вказаного договору (п.1.1), Кредитор зобов`язується надати Позичальнику на умовах цього Договору грошові кошти в сумі 160 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит в сумі 160 000,00 грн., сплатити відсотки за користування Кредитом в розмірі 15,00 % річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.

Відповідно до п.1.3 Договору, кредит надається строком погашення не пізніше 21 лютого 2020 року.

Відповідно до п.2.4. Договору, Позичальник зобов`язується щомісячно до 21 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання цього Договору, здійснювати погашення Кредиту та сплачувати нараховані Кредитом відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 2422,90 грн. шляхом внесення готівки до каси Кредитора або шляхом безготівкових перерахувань на рахунок, відкритий у Кредитора. Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 21 лютого 2020 року.

Підписавши Договір про іпотечний кредит № DNDZGI від 21 лютого 2008 року, сторони обумовили всі істотні умови договору.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № DNDZGI від 21 лютого 2008 року вбачається, що станом на 22 травня 2020 року заборгованість по ньому складає 2 616 445,23 грн., яка в свою чергу складається з наступного: 151372,05 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 655140,89 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1809932,29 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Кредитодавцем на свій розсуд було змінено суму виниклої заборгованості та на теперішній час заборгованість за договором № DNDZGI від 21 лютого 2008 року становить 806512,94 грн., яка складається з наступного: 151 372,05 грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 655 140,89 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

У відповідності до умов Договору про іпотечний кредит № DNDZGI від 21 лютого 2008 року, підписанням цього Договору, між сторонами у справі досягнута домовленість про сплату відсотків за користування Кредитом в розмірі 15,00 % річних та відсутні умови про збільшення річної процентної ставки за користування кредитом.

Натомість, Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість по відсоткам з користування кредитом, розрахунок якої надано до позовної заяви та який ставиться судом під сумнів, оскільки умови кредитного договору від 21 лютого 2008 року хоча і містять умови про збільшення річної процентної ставки, відповідно до яких про збільшення відсоткової ставки Кредитор протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати її збільшення письмово повідомляє Позичальника, шляхом направлення останньому поштою відповідного повідомлення Кредитору за адресою Позичальника, що вказана у цьому Договорі, або за іншою адресою, яку Позичальник письмово повідомив Кредитору при зміні адреси. В такому повідомленні Кредитором зазначається новий розмір відсоткової ставки та дата з якої розпочато застосування цього нового розміру ставки (п.8.9).

Із розрахунку суми боргу за кредитним договором, що долучений до позовної заяви, вбачається, що з 21 лютого 2008 року процентна ставка (поточна) за користування кредитом складала 15,00 %, а починаючи з 21 липня 2008 року її було збільшено до 25,08 % на рік, а з 01 лютого 2009 року на 30 %, натомість доказів письмового повідомлення відповідача про збільшення відсоткової ставки, суду не надано.

Тобто, з аналізу розрахунку заборгованості за кредитним договором від 01.02.2008 року, укладеного з ОСОБА_1 , вбачається, що за період з 01.02.2008 року до 26 червня 2008 року позивачем нараховані відсотки за відсотковою ставкою, що не виходить за межі встановленої договором, тобто 15 %. Проте, починаючи з 21 липня 2008 року до 22 січня 2009 року, та з 01 лютого 2009 року по 21 лютого 2020 року позивач здійснював нарахування відсотків за користування кредитом за відсотковою ставкою у розмірі 25,08 % та 30 % відповідно.

Доказів правомірності підняття відсоткової ставки у період з 21 липня 2008 року до 21 лютого 2020 року позивачем до суду не подано. Крім того, суд бере до уваги щомісячний ануїтетний платіж у розмірі не менше 2 422,90 грн., який розрахований із врахуванням відсоткової ставки.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції прийшов до висновку, про безпідставність нарахування позивачем відсотків за користування відповідачем ОСОБА_1 кредитними коштами за відсотковою ставкою у розмірі 25,08 та 30 % річних та необхідність здійснення перерахунку цієї заборгованості виходячи із відсоткової ставки у розмірі 15 % річних.

Та прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 151 372,05 грн.

Але у повній мірі з таким висновком колегія суддів апеляційного суду погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до частин першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За частиною першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2315цс16, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, у постанові Верховного Суду від°10°листопада 2021°року у справі № 202/3628/20 (провадження № 61-9598св21).

За правилами частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (чинної на час укладення кредитного договору) у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки НБУ або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів із дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв`язку (далі Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155, рекомендоване поштове відправлення це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності повнолітнім членам сім`ї за умови пред`явлення ними документа, що посвідчує особу.

Аналогічні положення містять пункти 2, 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

З огляду на зазначене, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника лист про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Встановлено, що позичальник не отримував повідомлення банку щодо підвищення процентної ставки за кредитом з 21 липня 2008 року до 25,08 % річних.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Підвищення процентної ставки з 01 лютого 2009 року до 30,00 % річних відбулося після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (10 січня 2009 року).

Таким чином підлягають стягненню проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних.

Відповідно до ч.1 ст.417 ЦПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового судового розгляду.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року у цій справі зазначив, що банк помилково нараховував суму заборгованості за процентами за період з 21 липня 2008 року до 21 лютого 2020 року з урахуванням підвищеної процентної ставки, яка із позичальником не погоджувалася. Проте, встановивши, що зміна відсоткової ставки з 15,00 % до 30,00 % річних була проведена банком з порушенням умов договору, апеляційний суд не вирішив питання про часткове задоволення позову, виходячи з попередньої відсоткової ставки, яка узгоджена сторонами у договорі.

Надсилаючи справу на новий апеляційний розгляд, Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року вказав, що суд апеляційної інстанції не пропонував сторонам надати розрахунок процентів, виходячи зі ставки 15,00 % річних за період з 21 липня 2008 року до 21 лютого 2020 року, не роз`яснив наслідки вчинення або невчинення певних процесуальних дій.

З метою виконання вказівок Верховного Суду, Дніпровським апеляційним судом справа неодноразово була призначена до розгляду:

-25 квітня 2023 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомлений (т.2 а.с.7) у судове засідання не з`явився,

-09 травня 2023 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» надав заяву про розгляд справи у його відсутність (т.2 а.с.15),

-16 травня 2023 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», будучи належним чином повідомлений (т.2 а.с.19-21) у судове засідання не з`явився.

Таким чином, виконати вказівки Верховного Суду щодо запропонування сторонам надати розрахунок процентів, виходячи зі ставки 15,00 % річних за період з 21 липня 2008 року до 21 лютого 2020 року не вбачається можливим. Апеляційний суд зробив всі умови для реалізації сторонами своїх прав у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд сам повинен зробити розрахунок процентів, виходячи зі ставки 15,00 % річних за період з 21 липня 2008 року до 21 лютого 2020 року.

Так, враховуючи, що тіло кредиту дорівнює 160 000 гривень, 15% річних дорівнює 24 000 гривень, отже платіж на один місяць - 2 000 гривень (24 000 : 12).

Період з 21 липня 2008 року до 21 лютого 2020 року включає 139 місяців. Таким чином заборгованість за процентами становить 278 000 гривень (139 : 2 000), яка й підлягає стягненню.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається матеріалів справи (т.1 а.с.57) при поданні апеляційної скарги позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 18 146 грн. 54 коп.

У позові позовною вимогою про стягнення процентів за користування кредитом була сума процентів 655 140 грн. 89 коп.

Ця позовна вимога підлягає задоволенню частково у розмірі 278 000 грн., що становить 42% від заявленої суми.

Відповідно судовий збір підлягає стягненню на рівні 42% від фактично сплаченого, що становить 7 621 (сім тисяч шістсот двадцять одна) гривня 55 коп.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що в оскаржуємому рішенні є неправильне застосування норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ) заборгованість за кредитним договором № DNDZGI від 21 лютого 2008 року, станом на 21 лютого 2020 року по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 278 000 (двісті сімдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, ) сплачений судовий збір у розмірі 7 621 (сім тисяч шістсот двадцять одна) гривня 55 коп.

В іншій частині заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: