Справа № 276/1548/23
Провадження по справі 2-з/276/6/23

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

10 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія"ПРАЙМ АЛЬЯНС" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Євгенія Олегівна.

Також, 10 серпня 2023 року, разом з позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом №2359, що вчинений 16 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості в розмірі 29 300,26 грн., що перебуває на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни (виконавче провадження № 62128936).

В обґрунтування своєї заяви позивачем зазначено, що нею було подано до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області позовну заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги в даній справі обгрунтовано тим, що 16 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 , невиплачених в строк грошових коштів по кредитному договору № від 14.11.2013 року, укладеному між позивачем та ПАТ «ОТП Банк», на користь ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» в сумі 28 900,26 грн, в тому числі заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 22 614,36 грн., заборгованість за відсотками 6 285,90 грн. за період з 29.01.2019 року по 31.01.2020 року, а також 400,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 29 300,26 грн. Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №2359.

На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є. О. 19.05.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62128936.

Позивач вказує, що примусове стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису вже відбувається - 16.06.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та арештовано відкриті на її ім`я банківські рахунки.

Враховуючи, що 19.05.2020 року приватним виконавцем Волковою Є. О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису від 16.03.2020 року №2354, в межах даного виконавчого провадження активно вживаються заходи з примусового виконання виконавчого напису, позивач оскаржує такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, то існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких позивач звернулася до суду.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали додані до зазначеної заяви, оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України, встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом статті 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 755/5333/20 (провадження № 61-17180св20) Верховний Суд дійшов висновку, що «у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Аналогічна позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 02 червня 2021 року у справі № 752/5281/20.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 , невиплачених в строк грошових коштів по кредитному договору № від 14.11.2013 року, укладеному між позивачем та ПАТ «ОТП Банк», на користь ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» в сумі 28 900,26 грн, в тому числі заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 22 614,36 грн., заборгованість за відсотками 6 285,90 грн. за період з 29.01.2019 року по 31.01.2020 року, а також 400,00 грн. плати за вчинення виконавчого напису, а всього 29 300,26 грн. Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №2359.

На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є. О. 19.05.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62128936.

16.06.2023 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та арештовано відкриті на ім`я ОСОБА_1 банківські рахунки.

Таким чином, приходжу до висновку, що існують підстави для забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, то є підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку, тому слід вжити заходи забезпечення позову та зупинити стягнення за виконавчим написом № 2359, що вчинений 16 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості в розмірі 29 300,26 грн., що перебуває на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни (виконавче провадження № 62128936).

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову в зазначений нею спосіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 152, 153, 260, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом № 2359, що вчинений 16 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості в розмірі 29 300,26 грн., що перебуває на виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євгенії Олегівни (виконавче провадження № 62128936).

Ухвала з питань забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Збаражський