ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2826/23 Справа № 932/547/22 Категорія 50 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та додаткових витрат на навчання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 25 грудня 1999 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, проте шлюбні відносини припиненні, триває процес розлучення. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, згоди щодо визначення розміру аліментів на утримання дітей, між ними не досягнуто. Крім того, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в Університеті митної справи та фінансів на денному відділенні факультету інноваційних технологій, на контрактній основі, тому відповідач повинен нести половину витрат за його навчання.

З урахуванням викладеного, просила: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання та у зв`язку з чим потребує допомоги, у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу до закінчення навчання або досягнення ним 23 років; та стягнути додаткові витрати на навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період навчання сина в Університеті митної справи та фінансів на денному відділенні факультету інноваційних технологій з 2022 по 2023 рік у розмірі 10 125 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на період навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 січня 2022 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

В іншій частині вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю правових підстав для покладення на батька обов`язку утримувати як малолітню та повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та є такою, що потребує матеріальної допомоги, яку відповідач будучи працездатним має можливість надавати.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на навчання сина, суд першої інстанції посилаючись на положення статті 185 Сімейного кодексу України, вважав, що такі витрати не відносяться до додаткових витрат, які зумовлені особливими обставинами, а є звичайними витратами на дитину, тому відшкодування цих витрат повинно здійснюватися за рахунок аліментів.

Не погодившись з рішенням суду в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, судом першої інстанції не взято до уваги докази фінансової незалежності сина, який має постійне місце роботи та постійний дохід, та у 2022 році закінчив навчання, матеріальне становище відповідача, та відсутність будь-якого рухомого чи нерухомого майна.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції фактично оскаржується в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення лише в частині, яка оскаржується. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 25 грудня 1999 року сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки декана факультету інноваційних технологій Університету митної справи та фінансів М.В. Корнєва №12.2-35/501 від 14 грудня 2021 року ОСОБА_3 дійсно є студентом 3 курсу факультету інноваційних технологій Університету митної справи та фінансів денної форми навчання. Навчання проводиться на контрактній основі, терміном до липня 2023 року.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ч.3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчання, а також той з батьків, з яким вони проживають.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та неповнолітніми дочкою, сином.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними віку двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд першої інстанції вирішуючи спір, дійшов правильного висновку з яким погоджується колегія суддів про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оскільки відповідач будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, отже є такою, що потребує матеріальної допомоги. Відомостей про відсутність можливості сплачувати аліменти, відповідач суду не надав.

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи, надавши вибіркову оцінку зібраним у справі доказам, оскільки суд належно обґрунтував прийняття чи відхилення того чи іншого доказу, надав вичерпні відповіді на усі істотні питання, а тому доводи апеляційної скарги в цілому зводяться до непогодження з оскаржуваним судовим рішенням в частині вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вимогою здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів визнає неспроможними доводи апеляційної скарги щодо скрутного матеріального положення відповідача, так як відповідач, маючи обов`язок у змагальному процесі доводити свої твердження, не надав суду доказів, що не працює або немає майна.

Суд апеляційної інстанції встановив, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судового рішення не впливають. Інші доводи скаржника щодо фінансової незалежності повнолітньої дитини, яка має постійне місце роботи та відповідно дохід, а тому є такою, що не має права на одержання аліментів, правильность висновків суду першої інстанції не спростовують, та спрямовані на зміну оцінки доказів.

З урахуванням того, що апеляційна скарга не містить заперечень стосовно оскарження рішення суду та мотивів непогодження з присудженим розміром аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів позбавлена можливості переглядати справу в інший частині.

Водночас колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до суду з позовом саме про зміну встановленого розміру аліментів за наявності доведених підстав, передбачених положеннями ст.192 СК України.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду в оскарженій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2022 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Суддя: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова