У Х В А Л А

18 травня 2022року

м. Київ

справа № 209/3681/21

провадження № 61-6143ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 21 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Сенс Банк», про захист прав споживачів, припинення зобов`язань за кредитним та іпотечним договорами,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 21 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Дніпровський апеляційний суд ухвалив постанову 21 березня 2023 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 20 квітня 2023 року, з касаційною скаргою заявник звернувся 26 квітня 2023 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник у касаційній скарзі просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки постанову суду апеляційної інстанції представник АТ «Сенс Банк» отримав 25 квітня 2023 року в канцелярії суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми процесуального права, заявнику необхідно надати належні та допустимі докази того, що суд апеляційної інстанції, не виконав вимоги статті 272 ЦПК України та не направив повний текст судового рішення, або зазначити інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявник у касаційній скарзі чітко не зазначив підстави, на яких подається касаційна скарга згідно зі статтею 389 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

У касаційній скарзі заявник посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України, які не застосовані судами попередніх інстанцій та зазначає, що суди попередніх інстанцій «не в повній мірі дослідили матеріали справи, не надали належної оцінки доказам, неправильно кваліфікували правовідносини сторін у справі, невірно встановили факти, які мають юридичне значення для вирішення цієї справи», неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що підставами касаційного оскарження рішень судів є недослідження доказів у справі (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України), проте належним чином не обґрунтовує ці підстави касаційного оскарження, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Зазначення підстави, передбаченої пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (невстановлення судом фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази), може бути підставою для скасування судового рішення лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Отже, застосування для касаційного оскарження судового рішення підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, можливе лише одночасно із однією з підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд зазначає, що право особи на оскарження судового рішення є однією із складових права на справедливий суд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України. Згідно з цивільним процесуальним законом оскарження судового рішення в суді касаційної інстанції вимагає від заявника належного обґрунтування касаційної скарги.

Отже, заявнику необхідно подати нову редакцію касаційної скарги із обґрунтованим зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно до статей 389, 411 ЦПК України та надати копії для позивача.

Також, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху для уточнення прохальної частини касаційної скарги.

У резолютивній частині касаційної скарги заявник зазначив, що оскаржує рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 21 січня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 березня 2023 року в частині стягнення з АТ «Сенс Банк» 21 607,89 грн та зобов`язання АТ «Альфа-Банк» вчинити дії щодо звернення до суб`єкта державної реєстрації із заявою про державну реєстрацію припинення обтяження іпотечного майна та справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а у описовій частині касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

Повноваження суду касаційної інстанції визначені статтею 409 ЦПК України.

З огляду на зазначене, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно уточнити її прохальну частину, а саме: вимоги до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень статті 409 ЦПК України. Надати нову редакцію касаційної скарги відповідно до кількості учасників у справі.

До касаційної скарги АТ «Сенс Банк» надав меморіальний ордер від 20 квітня 2023 року № про сплату судового збору у розмірі 1 800, 00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення позивача до Верховного Суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 11 350,00 грн.

Згідно з абзацом другим частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.

З позовом про захист прав споживачів, припинення зобов`язань за кредитним та іпотечним договорами позивач звернувся у 2021 році. Позовна заява містить три вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру. Ставка судового збору за вимогу немайнового характеру становить 908,00 грн.

Верховний Суд зазначає, що АТ «Сенс Банк» необхідно сплатити судовий збір відповідно до ставок, передбачених статтею 4 Закону України «Про судовий збір», в частині оскаржуваних вимог.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник