Номер провадження 2/754/214/23
12 травня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Грей О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про розподіл витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.0.2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

10.05.2023 року до суду надійшла заяву представника відповідача про розподіл витрат на правничу допомогу. Також представником надано суду докази на підтвердження укладеного з відповідачем договору, детальний опис робіт.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3)судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.05.2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, 26.01.2018 року між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Гудзерою Т.С. був укладений Договір про надання правничої допомоги № 06.

13.02.2018 року між вказаними сторонами був укладений Договір про заміну сторони, відповідно до якого було замінено сторону у Договорі від 26.01.2018 року з адвоката Гудзери Т.С. на Адвокатське об`єднання «Шенлі».

16.02.2018 року відповідачем було подано до суду Попередній розрахунок суми судових витрат, відповідно до якого очікувані витрати на правничу допомогу становлять 38240, 00 грн.

До заяви, що надійшла до суду 10.05.2023 року, представником відповідача додано Детальний опис робіт (наданих послуг) у справі за Договором від 26.01.2018 року, відповідно до якого зазначено, що вартість обсягу наданих послуг становить 79960, 00 грн.

Матеріали справи містять квитанції про сплату відповідачем ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу адвокату у розмірі 42400, 00 грн.

Також умовами укладеного між сторонами Договору передбачено гонорар за позитивний результаті у сумі, еквівалентній 1000, 00 доларів США (36560, 00 грн.), що підлягає сплаті протягом трьох днів після набрання чинності рішенням суду про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (п. 5.4 Договору).

Враховуючи вимоги діючого законодавства, надані стороною відповідача належні та допустимі докази, суд приходить до висновку про те, що витрати відповідача на правничу допомогу підлягають стягненню з позивачки у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 270 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Постановити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним додаткове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 79960, 00 грн.

На додаткове рішення може бути подано скаргу відповідно до вимог діючого законодавства.

Суддя О.В.Лісовська