Справа № 553/1111/23
Провадження № 2/553/2254/2023
У Х В А Л А

Іменем України

08.05.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Москаленко В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договору дарування земельної ділянки ,договору дарування нежитлового приміщення з надбудовою(телятник) ,договору дарування ідеальної частки у праві власності на нежитлову будівлю (свинарник) ,-

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м.Полтави надійшла вищевказана позовна заява.

Провадження у даній справі не може бути відкрите Ленінським районним судом м.Полтави, а справа підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

Зі змісту поданої позовної заяви вбачається спір, який виник з приводу нерухомого майна, а Цивільним процесуальним кодексом України визначена виключна підсудність даної категорії справ.

Згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги предявлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Судом враховано, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Позивач просить визнати недійсними договір дарування земельної ділянки ,площею 0.9256 га, що знаходиться за адресою: Полтавська область ,Полтавський район, село Гора, с/р Щербанівська, який укладено 07.09.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Смоковенко Т.О., договір дарування нежитлового приміщення (телятник) з надбудовою за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 07.09.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Смоковенко Т.О., реєстр № 306 ,договір дарування ідеальної частки у праві власності на нежитлову будівлю-свинарник ,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,укладений 27.09.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Москівець В.А.,реєстр № 1811.

Таким чином,судом встановлено, що нерухоме майно, яке є предметом спору, знаходиться в селі Гора Полтавського району,Полтавської області ,тобто перебуває в межах територіальної підсудності Полтавського районного суду Полтавської області.

Як роз`яснено в п.41, п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Позивач у позовній заяві ставить питання про визнання недійсними договорів дарування нежитлового приміщення(телятник) , договору дарування земельної ділянки та договору дарування ідеальної частки у праві власності на нежитлову будівлю-свинарник. .

Тому в даному випадку застосовуються правила виключної підсудності, оскільки предметом спору є визнання правочинів щодо нерухомого майна недійсними, і відповідно до ст.30 ЦПК України даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Ленінського районного суду м.Полтави з огляду на встановлену чинним процесуальним законодавством виключну підсудність ця позовна заява -підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області за місцем знаходження нерухомого майна.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договору дарування земельної ділянки ,договору дарування нежитлового приміщення з надбудовою(телятник) ,договору дарування ідеальної частки у праві власності на нежитлову будівлю (свинарник) ,-передати для розгляду за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області (36008, м.Полтава, вул.Європейська, буд.154-а).

Передачу справи на розгляд Полтавського районного суду Полтавської області здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Москаленко