Справа № 138/23/22
Провадження №:2-др/138/5/23
09 травня 2023 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді Київської Т.Б.,
за участю секретаря Коріняк К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
В провадженні суду знаходилась вказана вище цивільна справа.
09.02.2022 судом ухвалено заочне рішення, яким позов ТОВ «Вердикт капітал» було задоволено в повній мірі. В позовній заяві позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу. 14.04.2023 до суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення, яке мотивоване тим, що при винесенні вказаного вище судового рішення не вирішено питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. Таким чином, постала необхідність у вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
Головуюча суддя Київська Т.Б. у період з 10.04.2023 по 24.04.2023 перебувала у щорічній основній відпустці на підставі наказу по Могилів-Подільському міськрайонному суду №30 від 27.03.2023.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений завчасно та належним чином.
Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживанням.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, зміст заочного рішення суду від 09.02.2022 суд, прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу вирішено не було під час ухвалення рішення у справі.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 23.11.2020 у цивільній справі № 638/7748/18.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, 05.03.2021 між адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір про надання правової допомоги адвокатом та в розділі 4 передбачено, що гонорар адвоката за цим договором визначається у актом про надання юридичної допомоги (а.с.59).
Згідно витягу з акту №4 про надання юридичної допомоги від 28.11.2021 сторони погодили фіксований гонорар в сумі 9000 грн. за надання правничої допомоги (а.с.67).
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .
Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 09.02.2022 позов було задоволено повністю, а тому суд вважає, що судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу потрібно стягнути відповідача на користь позивача в повній мірі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 133, 137, 141, 260, 270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення суду від 09.02.2022 ухваленого у цивільній справі № 138/23/22.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.Б.Київська