Р І Ш Е Н Н Я№ 127/2903/23

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Паук Н.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Федчук Т.М.,

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Воронцової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в c т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який мотивовано тим, що вона є власником квартири по АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 є власником квартири по АДРЕСА_2 . 08.08.2022 р. квартира та майно позивача пошкоджено від залиття водою, що підтверджується актом залиття, згідно якого на системі водопостачання сталося затоплення коридору, кухні, великої кімнати, спальні, ванної кімнати, в ході обстеження виявлено пошкодження стелі, стін, шпалер, дерев`яних дверей, підлоги (паркету, лінолеуму), електропроводки, керамічної плитки у ванній кімнаті. Затоплення квартири позивача сталось з вини мешканців квартири по АДРЕСА_2 . Розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, станом на 21.12.2022 р. становить 88298,71 грн. Відповідач добровільно завдану шкоду не відшкодувала. Позивачу завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна, пов`язаних з порушенням її права власності, непередбачуваними витратами на відновлювальний ремонт квартири, частковою неможливістю використання приміщень для проживання, що змінило звичайний та зручний спосіб проживання. Позивач оцінює розмір моральної шкоди в 1000,00 грн. Просить стягнути з відповідача 88298,71 грн - у відшкодування матеріальної шкоди та 1000,00 грн - у відшкодування моральної шкоди. (а.с. 1-3)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Федчук Т.М. позов підтримала за викладених у позовній заяві обставин, просить його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Воронцова О.В. позов визнає в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 48782,37 грн, які є прямими реальними витратами. Щодо стягнення інших витрат згідно експертизи заперечує, оскільки позивачем не надано доказів того, що решта суми є фактичними витратами, які понесла позивач або має понести в майбутньому. Не визнає позов в частині стягнення витрат на проведення ескпертизи, оскільки вона проведена за ініціативи позивача, а тому не відноситься до судових витрат. Щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору, то не заперечує щодо стягнення 429,44 грн, оскільки в задоволенні заяви позивача про забезпечення доказів було відмовлено, тому за неї судовий збір не стягується. Надала відзив. (а.с. 57-59)

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з`явились, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири по АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.06.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Ковальовою В.М., зареєстровано в реєстрі за №567. (а.с. 89, 85-88)

На а.с. 91 -93 копія технічного паспорту квартири по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири по АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.12.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Селезньовою Г.В., зареєстровано в реєстрі №6191. (а.с. 126)

На а.с. 45 - довідка Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №11534 від 24.02.2023 р. про реєстрацію місця проживання відовідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Квартира відповідача розміщена над квартирою позивача.

Згідно акту МКП «УК «Господар Люкс» від 21.10.2022 р. про залиття квартири, вбачається, що 08.08.2022 р. в квартирі АДРЕСА_3 на системі водопостачання сталося затоплення коридору, кухні, великої кімнати, спальні, ванної кімнати, пошкоджено стелю, стіни, шпалери, дерев`яні двері, підлогу (паркет, лінолеум), електропроводку, керамічну плитку у ванній кімнаті.

Причиною залиття, що трапилось на системі водопостачання є те, що мешканці квартири АДРЕСА_4 , не усвідомлюючи свої дії, відкрили крани водопостачання у кухні та ванній кімнаті, чим спричинили затоплення нижче розташованої квартири АДРЕСА_5 .

Висновок: затоплення сталося у квартирі АДРЕСА_5 з вини мешканців квартири АДРЕСА_6 , тому протікання було призупинено без перекриття стояків водопостачання. Від мешканців квартири АДРЕСА_4 заявки на протікання інженерних мереж на адресу диспетчерської служби МКП «УК «Господар Люкс» та міської АДС не надходило. (а.с. 94)

На а.с. 95-108 - фотознімки пошкоджень квартири по АДРЕСА_1 .

Згідно висновку експерта №ОС-456 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 21.12.2022 р., на підставі проведеного дослідження, наданих матеріалів, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єкту дослідження, встановлено, що вартість відновлювального ремонту приміщень квартири АДРЕСА_3 , необхідність проведення якого виникла внаслідок залиття зазначеної квартири, що сталось 08.08.2022 р., станом на 21.12.2022 р. становить 88298,71 грн. (а.с. 75-83)

Із зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва відновлювального ремонту після затоплення квартири АДРЕСА_3 , складеного за поточними цінами станом на 21.12.2022 р., вбачається, що у вартість відновлювального ремонту в розмірі 88298,71 грн включено кошторисний прибуток 3954,67 грн, кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій 2010,94 грн та податок на додану вартість 14716,45 грн. (а.с. 109-110)

Згідно ст. 286 ч. 3 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В постанові Верховного Суду від 19.09.2019 р. (справа №383/846/18) зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 22 ч. 2 п. 1 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В постанові Верховного Суду від 27.05.2021 р. (справа №761/12945/19) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій, згідно яких збитки у вигляді податку на додану вартість виникають виключно при здійсненні ремонтних робіт платником зазначеного податку. При виконанні ремонтних робіт особою, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає і тому не може автоматично включатися до складу витрат, пов`язаних із ремонтом, а відтак і до розміру матеріальної шкоди.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи ремонтні роботи в квартирі по АДРЕСА_1 позивачем не проведені, а також суду не надано доказів укладення договору на виконання ремонтних робіт з особою, яка є платником ПДВ, тому підстави для стягнення з відповідача суми податку на додану вартість в розмірі 14716,45 грн відсутні. Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача кошторисного прибутку в розмірі 3954,67 грн та коштів на покриття адміністративних витрат будівельних організацій в розмірі 2010,94 грн.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, в розмірі 67616,65 грн, в решті позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ч. 3 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ст. 23 ч. 4 ЦК України).

Відповідно до ст. 23 ч. 5 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивачу відповідачем ОСОБА_2 спричинено моральну шкоду, оскільки вона зазнала певних страждань, нервувала, не може тривалий час користуватись своїм житлом, тому вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, спричиненої позивачу ОСОБА_1 , у розмірі 1000,00 грн підлягає задоволенню.

16.01.2023 р. між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Федчук Т.М. укладено договір про надання правової допомоги. Зазначене підтверджується копією договору від 16.01.2023 р. (а.с. 37)

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №3 від 18.01.2023 р. позивач ОСОБА_1 за договором від 16.01.2023 р. сплатила адвокату 15000,00 грн витрат за правничу допомогу. (а.с. 125)

На а.с. 5 зворот - копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Федчук Т.М.

Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ст. 137 ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача не співмірним із складністю справи та виконаній адвокатом роботі (наданим послугам), тому необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 8000,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити.

Згідно ст. 133 ч. 1, 3 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 139 ч. 6 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (ст. 139 ч. 7 ЦПК України).

Згідно ст. 141 ч. 3 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно квитанції №63550629 від 28.10.2022 р. за оплату експертного дослідження ОСОБА_1 сплати Вінницькій торгово-промисловій палаті 10200,00 грн. (а.с. 129)

На підставі викладеного, враховуючи те, що згідно висновку експерта №ОС-456 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 21.12.2022 р. судовий експерт Вінницької торгово-промислової палати Кацага Н.Є. була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за дачу завідомо неправдивих висновків, висновок відповідає вимогам закону і є належним та допустимим доказом, законом передбачена можливість підготовки сторонами висновків експертизи до подачі позову до суду, обов`язку призначати в такій категорії справ саме судову експертизу не передбачено, відповідачем на спростування цих обставин не надано інших доказів, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 7837,68 грн витрат за проведення судової експертизи (пропорційно сумі задоволених вимог).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 659,96 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 286, 1166, 1167 ЦК України,

постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 р.,

постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р.,

ст.ст. 13, 77-79, 81, 82, 89, 137, 139, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 67616 (шістдесят сім тисяч шістсот шістнадцять) грн 65 к. - у відшкодування матеріальної шкоди і 1000,00 (одну тисячу) грн - у відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 659,96 грн судового збору, 8000,00 грн витрат на правничу допомогу і 7837,68 грн витрат на проведення експертизи, в стягненні решти витрат відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Повне рішення виготовлено 15.05.2023 р.

Суддя О.О.Венгрин