Справа № 541/266/23
Номер провадження 2/541/246/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 квітня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про зняття арешту з майна. Свій позов мотивував тим, що він зареєстрований та постійно проживає у 2/9 частини будинку АДРЕСА_1 . Вказана частка (доля) зазначеного будинку належала на праві приватної власності його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . При житті матері, остання мала декілька кредитних заборгованостей, про що відповідачем були відкриті виконавчі провадження і проводилися виконавчі дії. Одночасно з цим відповідач вніс в реєстр боржників відомості про виконавчі провадження та в Автоматизовану систему виконавчого провадження. При цьому відповідачем в зв`язку з виконавчими провадженнями було внесено обтяження у виді накладення арешту на 2/9 частини будинку АДРЕСА_1 , що підтверджує відомостями з актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, запис про обтяження № 20739894. Вказане обтяження було винесено до остаточного погашення боргу, закінчення та закриття виконавчого провадження. Обтяження вчинено на підставі Постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54300900, виданий 06.09.2017, видавник: Миргородський МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, заступник начальника Боцвін Віталій Григорович, реєстраційний номер обтяження: 36487038, 13.11.2012 00:00:00. В процесі повного погашення заборгованості через виконавчу службу, відповідач завершував виконавчі провадження та видаляв з реєстру боржників відомості про борги, а в Автоматизованій системі виконавчого провадження відповідач зазначав завершення виконавчого-провадження. Але обтяження і арешт вказаного нерухомого майна рахувався, поки повністю не було погашено заборгованості. ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати померла і за нею залишилися де кілька виконавчих проваджень по її боргам, які він погасив і документально надав відповідачу фінансові документи для підтвердження цього факту. По автоматизованій системі виконавчого провадження були завершені всі 6 виконавчих проваджень, борг був відсутній. По державному реєстру боржників також були видалені майже всі виконавчі провадження, окрім ВП-54300900, хоча по ньому були погашені борги і в Автоматизованій системі виконавчого провадження значилося завершеним виконавче. Таким чином, при всіх завершених виконавчих проваджень відповідач, котрий накладав обтяження у виді арешту нерухомого майна, повинен був також зняти та скасувати зазначене обтяження з будинку, чого ним не було зроблено. Більш того, в державному реєстрі боржників є відповідний запис про наявного боржника, а в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутній боржник, так як на даний час завершено виконавче провадження. Він неодноразово просив відповідача зняти це обтяження, цей арешт з будинку, але спір не було вирішено. З цієї причині він не може оформити спадщину, тому що 2/9 частини будинку рахується під арештом, а нотаріус не може спадщину переоформити на нього, як на єдиного спадкоємця. Просив суд зняти обтяження у виді арешту з 2/9 частин будинку АДРЕСА_1 , що вчинено на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 54300900, виданий 06.09.2017, видавник: Миргородський МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, заступник начальника Боцвін Віталій Григорович, реєстраційний номер обтяження: 36487038, 13.11.2012 00:00:00.

Ухвалою суду від 03.02.2023р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

02.03.2023р. підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті.

Позивач до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, сповіщені належним чином про дату, час там місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи по суті представником відповідача було подано відзив на позову заяву, в якій зазначив, що згідно перегляду даних Автоматизованої системи виконавчих провадження встановлено, що 14.07.2017 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду № 2/541/336/201 7 виданого 27.06.2017р. про стягнення з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 РНОКІІП НОМЕР_2 боргу 74000 грн. та 2000 доларів США. 06.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, а саме: 2/9 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 36487038. 03.11.2017 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, згідно п.4 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження на виготовлення технічної документації необхідної для реалізації нерухомого майна боржника, передбачене статтею 43 Закону України "Про виконавче провадження". Завершення виконавчого провадження з даних підстав не передбачає зняття арешту з майна боржника. 14.11.2017р. повторно надійшов на виконання виконавчий лист Миргородського міськрайонного суду №2/541/336/2017 виданого 27.06.2017р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу 74000 грн. та 2000 доларів США, та було відкрито виконавче провадження. 14.11.2017р. було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника. За період примусового виконання з 14.11.2017р. по 06.12.2019р. було частково погашено заборгованість на користь стягувача в сумі 3375,74 грн. та частково погашено виконавчий збір на користь держави в розмірі 337,58 грн. 06.12.2019р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п.3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки згідно актового запису №551 від 25.11.2019р. зареєстровано смерть боржника ОСОБА_2 24.11.2019р. Залишок нестягнутої заборгованості становить 70624,26 грн. та 2000 дол. США, залишок нестягнутого виконавчого збору 7062,42 грн. та 200 дол. США. У грудні позивач звернувся до Відділу з питанням про зняття арешту з майна боржника з метою його успадкування. Йому було роз`яснено, що згідно чинного законодавства України спадкоємець успадковує не лише права а й обов`язки спадкодавця. Тому щоб зняти арешт з майна боржника необхідно надати документи підтверджуючі погашення залишку заборгованості на користь стягувача та погашення заборгованості зі сплати виконавчого збору на користь держави. У січні 2023 позивач повторно звернувся до Відділу з приводу зняття арешту з майна боржника і йому було повторно роз`яснено підстави для зняття арешту. Оскільки позивачем не було надано документальне підтвердження погашення заборгованостей в сумі 70624,26 грн. і 2000 дол.США на користь стягувана та 7062,42 грн. і 200 дол.США на користь держави, у Відділу відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. Просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, та судове засідання провести без участі представника відділу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 25.11.2019р. (а.с.4,9).

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт на майно померлої ОСОБА_2 , а саме 2/9 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , накладено 06.09.2017 постановою державного виконавця про накладення арешту на майно боржника, серія та номер: 54300900, виданий 06.09.2017, видавник: Миргородський МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, заступник начальника Боцвін Віталій Григорович, реєстраційний номер майна 36487038.

Як зазначено у відзиві Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 14.07.2017 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду № 2/541/336/201 7 виданого 27.06.2017р. про стягнення з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 РНОКІІП НОМЕР_2 боргу 74000 грн. та 2000 доларів США.

06.09.2017 державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, а саме: 2/9 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 36487038.

03.11.2017 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, згідно п.4 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження на виготовлення технічної документації необхідної для реалізації нерухомого майна боржника, передбачене статтею 43 Закону України "Про виконавче провадження". Завершення виконавчого провадження з даних підстав не передбачає зняття арешту з майна боржника.

14.11.2017р. повторно надійшов на виконання виконавчий лист Миргородського міськрайонного суду №2/541/336/2017 виданого 27.06.2017р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу 74000 грн. та 2000 доларів США, та було відкрито виконавче провадження. 14.11.2017р. було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника.

За період примусового виконання з 14.11.2017р. по 06.12.2019р. було частково погашено заборгованість на користь стягувача в сумі 3375,74 грн. та частково погашено виконавчий збір на користь держави в розмірі 337,58 грн. 06.12.2019р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п.3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки згідно актового запису №551 від 25.11.2019р. зареєстровано смерть боржника ОСОБА_2 24.11.2019р. Залишок нестягнутої заборгованості становить 70624,26 грн. та 2000 дол. США, залишок нестягнутого виконавчого збору 7062,42 грн. та 200 дол. США.

Предметом розгляду цієї справи є зняття арешту з майна, яке належало померлій ОСОБА_2 . Позивач звернулася з позовом до суду, оскільки не може прийняти спадщину, яка залишилася після смерті його матері та обрав спосіб захисту свого права як зняття арешту з нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст. 59 вказаного вище Закону, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

У ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до ч.1ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, положеннями ст. 51 ЦПК України передбачено можливість залучення до участі у справі співвідповідача або заміни неналежного відповідача виключно за клопотанням позивача.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У цій справі позивач визначив відповідача Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), тоді як відповідачем повинна бути особа, в інтересах якої було накладено оспорюваний арешт.

Позивач клопотань про заміну відповідача не надавав.

На думку суду позивач звернувся до відповідача про зняття арешту як до неналежного, оскільки, виконавча служба виконує дії, в тому числі про накладення арешту та про його зняття і не може бути відповідачем по справі та вимоги в межах даної цивільної справи неможливо вирішити, оскільки вирішення цієї позовної вимоги стосується прав та обов`язків іншої особи, яка не є учасником даної справи, а відтак вирішення даної вимоги є можливим шляхом пред`явлення інших позовних вимог до інших осіб поза межами даного цивільного провадження, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 60, 88,169, 208, 212-215, 224-226, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про скасування арешту майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Миргород Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

- Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), , адреса: вул. Гоголя, 165, м. Миргород, Полтавська область.

Повний текст рішення виготовлено 05 травня 2023 року.

Суддя: О. М. Дністрян