Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 травня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

за участю

секретаря судового засідання Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 214/10347/21 за позовом ОСОБА_1 до Криворізького професійного ліцею Департаменту освіти та науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання незаконним наказу 104/к/тр від 05.11.2021 року та скасування його,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2021 року позивач позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою відповідно до якої просила суд визнати незаконним наказ 104 к/тр від 05.11.2021 року виданий Криворізьким професійним ліцеєм та скасувати його , стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що є пенсіонером, але у зв`язку з тим, що має низький рівень пенсії вимушена працювати . За станом свого здоров`я ОСОБА_1 являється інвалідом третьої групи, хворіє цукровим діабетом типу «середньої важкості», а також у останньої виявлений дифузійний кардіосклероз, аортосклероз та гіпертонічна хвороба 2 стадії. Сторонньою допомоги не має тому вимушена працювати. В жовті 2021 року та на початку листопада адміністрація в особі директора ОСОБА_2 почала вимагати , щоб працівники ліцею робили примусово вакцинацію від інфекційного захворювання «Ковід 19».

Своєму керівництву позивач пояснила, що у зв`язку з її захворюваннями остання боїться робити щеплення, однак не зважаючи на це керівництво вимагало зробити щеплення. Також остання зазначає, що доводила до відома керівництва ліцею, що примусова вакцинація суперечить вимогам чинного законодавства та Конституції України.

Не зважаючи на це, 05.11.2021 року директором Криворізького професійного ліцею видався наказ №104к/тр про відсторонення ОСОБА_3 від роботи з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення проти Ковід 19 без збереження заробітної плати на невизначений період часу. Підставою для видачі вказаного наказу директора ліцею ОСОБА_4 вказує, ст.. 46 КЗпП, частину 12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року №1645-ІІІ, наказ МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153, пунктом 41-6 КМУ від 09.12.2000 №1236. Вважає, наказ незаконним та винесеним із порушенням чинного законодавства України, у зв`язку з чим і звертається до суду. Також просить суд стягнути з відповідача 2500 гривень пов`язані з витратами на правову допомогу.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відзиву від відповідача до суду не надійшло, однак 23 грудня 2021 року від Криворізького професійного ліцею надійшли копії документів за позовом ОСОБА_1 , 30 грудня 2021 року суду надані аналогічні за змістом документи, понад надмірний для подачі документів строк не надали до суду відзиву на позовну заяву, клопотання ро розгляд справи з провідмленням сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у Криворізькому професійному ліцеї на посаді прибиральниця службових приміщень, що підтверджується довідкою про доходи. (а.с.14).

Згідно листа Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації про надання інформації, встановлено що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 №2153 зареєстрованим у Мін`юсті 07.10.2021 за №1306/36928, затверджено перелік організацій, представників які підлягають обов`язковій вакцинація проти СОVID-19. Згідно з наказом , на період дії карантину встановленого КМУ, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби, обов`язковій вакцинації проти СОVID-19 підлягають працівники: закладів вищою, післядипломної, фахової перед вищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності. Наказ набирає чинність через один місяць з дня його публікації. Працівники закладів освіти та органів виконавчої влади, які не щепляться проти СОVID-19 протягом цього періоду, будуть відсторонені від роботи без збереження заробітної плати. У зв`язку з чим керівників закладів вищою, післядипломної, фахової перед вищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності забезпечити виконання наказу МОЗ України від 2153.

28.10.2021 складено акт №27 про відмову ОСОБА_5 надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19. Відповідно до акту інспектор з кадрів ОСОБА_6 в присутності директора ОСОБА_7 , голови профспілкового комітету ОСОБА_8 , техніка з експлуатації приміщень ОСОБА_9 запропонували надати документ про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19 на підставі листа повідомлення від 12.10.2021 №8700/0/29-21 ОСОБА_10 відмовилась. ОСОБА_11 проінформували про правові наслідки відмови або ухилення від обов`язкового проведення профілактичного щеплення проти СОVID-19 та відсторонення від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст.. 46 КЗпП та ст..12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб » від 06.04.2000 №1654-ІІІ з 08 листопада 2021 року. ОСОБА_11 також проінформували , що в період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для призначення пенсії та оплати тимчасової працездатності, адже в цей період роботодавець не сплачуватиме за неї страховий внесок. Період відсторонення без збереження заробітної плати не увійде до стажу, що дає право на щорічну відпустку (ст. 9 ЗУ «Про відпустки» від 15.11.1996 року № 504/96 ВР. ОСОБА_11 проінформовано про необхідність ознайомитися з наказом про відсторонення під підпис 08.11.2021 та строк відсторонення -допоки вона не надасть документ про щеплення проти СОVID-19 та работадевець наказом допустить її до роботи.

Наказом директора Криворізького професійного ліцею Віктора Сули від 05.11.2021 року №104к/тр ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 на час відсутності щеплення проти СОVID-19 без збереження заробітної плати.

ОСОБА_1 із вказаним наказом ознайомлена під підпис

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.46 КЗпП відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

З аналізу вказаної норми слідує, що перелік випадків відсторонення працівників від роботи, що визначений законодавцем не є вичерпним і може визначатися як законом, так і підзаконними нормативно-правовими актами.

На виконання ст.10 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", ст.12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики видано наказ МОЗ «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» № 2153 від 04.10.2021року.

Згідно із Переліком особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, який затверджений наказом МОЗ від 19 липня 1995 року № 133, до особливо небезпечних інфекційних хвороб віднесено Covid-19 .

Разом з тим, наказом МОЗ від 4 жовтня 2021 року № 2153, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, відповідно до якого обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 , на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники, в тому числі закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Відповідно до примітки до Переліку обов`язкове профілактичне щеплення проводиться в разі відсутності у працівника абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011 року за № 1161/19899 .

Відповідно до п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 9 грудня 2020 року (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3) взяття до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються.

Вказана постанова є чинною та неконституційною не визнана.

При розгляді даної цивільної справи судом також враховуються висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №130/3548/21.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року по справі №130/3548/21 звернула увагу, що, встановивши обов`язковість щеплення проти COVID-19 для окремих категорій працівників як умову продовження виконання ними трудових обов`язків, держава намагалася досягнути легітимної, в розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції, мети - запобігання подальшому поширенню хвороби, попередження важких ускладнень у хворих на COVID-19, мінімізації серед них кількості летальних випадків.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини втручання вважатиметься «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення легітимної мети, якщо воно відповідає «нагальній суспільній необхідності» та є пропорційним цій меті, тобто дозволяє її досягнути найменш обтяжливими для людини засобами. З огляду на це в кожній конкретній ситуації треба з`ясовувати, наскільки захід втручання у відповідне право був виправданим.

Нагальна необхідність ужиття державою у 2021 році заходів для захисту здоров`я населення (зокрема, для попередження поширення коронавірусу SARS-CoV-2, мінімізації ризиків ускладнень і смертності у хворих на COVID-19) не викликає сумнівів. Проте слід з`ясувати, чи було нагально необхідним відсторонення позивачки від роботи та наскільки саме таке відсторонення сприяло досягненню зазначеної легітимної мети.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що в кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19, і відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як:

- кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих);

- форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим;

- умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження;

- контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що при розгляді подібних справ суди повинні враховувати, що суспільні інтереси превалюють над особистими, однак лише тоді, коли втручання у відповідні права особи має об`єктивні підстави (передбачене законом, переслідує легітимну мету, є нагально необхідним і пропорційним такій меті)".

Визначаючи об`єктивну необхідність щеплення працівника і перевіряючи законність його відсторонення від роботи для протидії зараженню COVID-19, необхідно з`ясовувати наявність наведених вище та інших факторів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є прибиральницею службових приміщень у Криворізькому професійному ліцеї, вказана професія віднесена до тих, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, зокрема COVID-19.

Позивач не надала керівнику закладу освіти Криворізький професійний ліцей сертифікат про щеплення чи документ, що підтверджує наявність протипоказань до такого щеплення, а тому була відсторонена від роботи.

Аналізуючи зазначені вимоги законодавства та враховуючи, що ОСОБА_1 , як прибиральниця службових приміщень, виконує роботу, що обумовлює службову необхідність у контактуванні з іншими працівника цього навчального закладу, що підвищує ризик інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 та/або сприяння його подальшому поширенню, а іншу форму організації роботи (зокрема дистанційну або надомну) відповідач організувати позивачу не може, тому директором навчального закладу, видавши оспорюваний наказ від 5 листопада 2021 року № 104к/тр про відсторонення ОСОБА_1 від роботи, правомірно було змушено ухвалити рішення про відсторонення позивача від роботи та застосувано порядок відсторонення, який передбачений нормативно-правовими актами, з метою забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу та є виправданим.

Крім цього суд, приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10 березня 2021 року (справа № 331/5291/19, провадження № 61-17335св20), про те, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави тобто було виправданим .

Отже, держава, встановивши відсторонення працівників освіти від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, в тому числі й дітей. Втручання у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має виправдану мету, є пропорційним для досягнення такої мети та цілком необхідним у демократичному суспільстві.

Таким чином відмова останньої від проведення щеплення проти COVID-19 не сприяла виконанню завдань пов`язаних з боротьбою проти коронавірусної хвороби.

Суд враховує ту обставину, що відсторонивши ОСОБА_1 від роботи, мало місце втручання у її право на працю, остання була позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, проте оцінюючи загрозу, яку потенційно на роботі у закладі загальної світи може нести невакцинований працівник , суд приходить до переконання, що її відсторонення від роботи, можна вважати пропорційним меті охорони здоров`я населення та безпосередньо самої позивачки.

Суд дійшов висновку, що керівник навчального закладу, на якого покладено обов`язок забезпечення безпеки усіх учасників освітнього процесу, з урахуванням вимог статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення позивачки від роботи, а тому у задоволенні позову в частині визнання незаконним та зобов`язання відповідача скасувати наказ від 05 листопада 2021 року №104к/тр слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Виходячи зі змісту цієї норми, заробітна плата виплачується саме за виконану роботу, а оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується.

Враховуючи те, що відсторонення від роботи є своєрідне призупинення трудових правовідносин та є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків та на період відсторонення робоче місце за працівником зберігається, то суд приходить до висновку, що не підлягає до задоволення вимога позивача про поновлення її на роботі.

У спірних правовідносинах суд не вбачає порушення права позивача на працю, визначеного ст. 43 Конституції України, оскільки за позивачем зберігається робоче місце, трудовий договір не припинений. Обмеження позивача було правомірним та відповідало пріоритету забезпечення безпеки життя і здоров`я людей.

Отже, у зв`язку із відсутністю підстав для визнання незаконним і скасування оспорюваного наказу, у задоволенні позовних вимог щодо поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу також слід відмовити, оскільки вони є похідними.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволенні позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд не вбачає підстав для задоволення позову, відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 280 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Криворізького професійного ліцею Департаменту освіти та науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання незаконним наказу 104/к/тр від 05.11.2021 року та скасування його відмовити .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Криворізький професійний ліцей Департаменту освіти та науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Івана Авраменка, буд. 27.

Суддя Н.Г.Ковтун