Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/2235/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М.,

за участю представника

позивача за довіреністю ОСОБА_1

представника відповідача

адвоката Севастьянової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 30.05.2022 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.08.2021 на перехресті вулиці Кривалівська та бульвару Шевченка в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригоди за участю транспортного засобу ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого належний позивачу транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.10.2021 (справа № 711/6494/21, провадження №3/711/2200/21) винним в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача ОСОБА_3 .

Позивачу було повідомлено, що відповідальність водія OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AP/611197.

Позивачем, у зв`язку із цією справою, проведено авто-товарознавче дослідження №112 від 16.09.2021, яке виконане судовим експертом Березовським А.А. Відповідно до результатів проведеного дослідження вартість відновлюваного ремонту в розмірі 37797грн. 80коп. перевищує ринкову вартість транспортного засобу до моменту настання ДТП в розмірі 26532грн. 00коп.

Відповідно до зобов`язуючої пропозиції, наданої ТОВ «АУДАТЕКС УКРАЇНА», ринкова вартість транспортного засобу ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , в пошкодженому стані складає 14100грн. 00коп.

Зважаючи на вище викладене, позивач вказує розмір нанесеного йому матеріального збитку: 26 532 грн. 00 коп. - 14 100 грн. 00 коп. = 12 432 грн. 00 коп.

Позивач вказує, що в результаті повного ігнорування страховиком, якого повідомив відповідач, його звернень, ним була подана скарга до Національного Банку України. Відповідно до листа-відповіді №14-0004/118898 від 14.12.202, наданого НБУ - до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» застосовано захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій страховика провадження діяльності з надання фінансових послуг у сфері страхування. Додатково державним регулятором вказано про можливість звернення із позовними вимогами безпосередньо до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, ким в даному випадку, являється ОСОБА_3 .

Таким чином, позивач зазначає, що у нього, як потерпілої сторони в ДТП, виникає право звернутися безпосередньо до винуватця даної пригоди за відшкодуванням понесеного в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди матеріального збитку.

Ним було оплачено проведення авто-товарознавчого дослідження в сумі 1600грн. 00коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №116 від 16.09.2021 та актом наданих послуг від 16.09.2021.

Також ним були понесені витрати на евакуацію з місця дорожньо-транспортної пригоди належного йому транспортного засобу, вартість даних послуг коштувала 500грн. 00 коп., про що свідчать акт здачі-прийняття робіт від 12.08.2021 та квитанція серія ААИ №317993 від 12.08.2021.

Ці збитки понесені позивачем внаслідок спричинення ДТП, в якому пошкоджено автомобіль позивача, а отже останній вважає, що підлягають стягненню з винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_3 .

Внаслідок протиправних винних дій ОСОБА_3 , позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу, було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у: глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу фізичного знищення транспортного засобу ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 ; тяжких вимушених негативних змінах в житті і життєвих стосунках з рідними та близькими, зокрема, що найтяжче погіршення відносин з родиною, внаслідок необхідності витрачати кошти із сімейного бюджету на захист власних інтересів, звертатися до суду та захищати протиправно порушені права; зазначені обставини, в які він був поставлений неправомірними діями ОСОБА_3 , та спричинені внаслідок цього психологічні страждання, потягли за собою вкрай негативні наслідки для його самопочуття і здоров`я.

Оскільки в результаті ДТП позивачем були понесені душевні страждання, які він зазнав у зв`язку із пошкодженням свого майна, а саме, - автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , і вважає за необхідне відшкодувати за рахунок винуватця дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду, яку оцінює у 5000грн. 00коп.

Крім того, вказує, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. 00 коп. Докази понесення витрат будуть надані протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь: матеріальні збитки - 12432грн. 00коп.; в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, - витрати на оплату авто-товарознавчого дослідження - 1600грн. 00коп.; моральну шкоду - 5000грн. 00коп.; в рахунок відшкодування майнової шкоди, витрачені кошти на евакуацію - 500грн. 00коп.; понесені судові витрати (судовий збір) - 1984грн. 80коп.

Ухвалою суду від 15.07.2022 прийнято та відкрито провадження по справі, призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Проти такого порядку сторони не заперечували.

Відповідачем, через представника, подано відзив на позов, за яким просить відмовити у його задоволенні. Зазначено, що між водієм OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/611197 від 12.08.2021. На момент ДТП зазначений договір був чинний.

Враховуючи, що розмір матеріальних збитків, що зазначений позивачем в позовній заяві, не перевищує ліміт відповідальності страховика, то належним відповідачем у даній справі є ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.». Отже, вважає, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик. Саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Між тим, позивач звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_3 - винуватця ДТП, а ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та МТСБУ ні відповідачами, ні співвідповідачами не зазначив, пославшись, при цьому, на лист-відповідь №14-0004/118898 від 14.12.2021 від НБУ.

Згідно вказаного листа 10.11.2021 НБУ прийняв рішення №542-рщ про відкликання (анулювання) всіх ліцензій ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.». 17.11.2021 Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності ринку небанківських фінансових послуг НБУ ухвалив рішення про виключення з Державного реєстру фінансових установ ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.»

В цьому ж листі НБУ зазначає, що виключення з Державного реєстру фінансових установ та анулювання ліцензії не звільняє страхову компанію від обов`язку виконувати свої зобов`язання за укладеними договорами страхування.

Нездійснення страховиком страхової діяльності протягом 12 місяців, є підставою для позбавлення його ліцензії на здійснення страхової діяльності, а позбавлення ліцензії з інших підстав, у свою чергу, є підставою для припинення страхової діяльності, що в обох випадках має наслідком виключення цього страховика зі складу членів МТСБУ.

Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, наслідком анулювання ліцензії страхової компанії буде неможливість укладення такою компанією нових договорів страхування, а також внесення змін до чинних, а не позбавлення її зобов`язань за існуючими договорами. Зобов`язання такої компанії за укладеними раніше договорами не припиняються, тобто виплати страхового відшкодування повинні проводитися в повному обсязі, у тому числі за рахунок страхових резервів.

Обов`язок з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі недостатності коштів та майна відповідного страховика, покладено на МТСБУ з моменту визнання цього страховика банкрутом та/або його ліквідації як юридичної особи.

Відповідно до ЄДРПОУ ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Ю.ЕС.АЙ.» з 17.08.2022 перебуває в стані припинення, тобто 17.08.2022 розпочалась процедура припинення юридичної особи, однак, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» ще не виключена з ЄДРПОУ. Проте, на момент винесення рішення ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» вже може бути ліквідована або у неї недостатньо коштів, чи майна для відшкодування шкоди, в такому разі, відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ відшкодовує шкоду потерпілим.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» зобов`язаний самостійно відшкодувати шкоду, у тому числі в процедурі банкрутства та ліквідації як юридичної особи. В зв`язку з цим, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та МТСБУ є належними відповідачами. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовити у задоволенні позову.

Крім того, відповідачем через представника, подані письмові пояснення, за якими вказує, що 07.09.2022 на електронну пошту адвоката надійшла відповідь від МТСБУ за вих.№09-03/19566 від 07.09.2022. З тексту відповіді вбачається, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/611197 був укладений між відповідачем та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» 04.08.2020 на період з 15.08.2020 по 14.08.2021.

За цим договором страхування страхова сума за шкоду життю і здоров`ю встановлена у розмірі 260000, страхова сума за шкоду майну 130000, франшиза у 0(нуль).

Крім того, МТСБУ повідомляє, що страховик ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» позбавлений членства в МТСБУ з 02.08.2021.

Таким чином, відповідач вказує, що договір страхування з відповідачем укладений за рік до того, як страховик ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» позбавлений членства в МТСБУ та права укладати договори, в зв`язку з цим твердження позивача, що ОСОБА_3 є належним відповідачем у даній справі в зв`язку зі строками укладення договору страхування та позбавлення ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» членства в МТСБУ та права укладати договори, вважає безпідставними та необгрунтованими.

Позивачем подані письмові пояснення, за яким не погоджується із доводами відповідача і просить задовольнити позовні вимоги, враховуючи обгрунтування, викладене у позовній заяві. Зокрема, вказує, що у МТСБУ не виник обов`язок з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; ТДВ не є банкрутом та/або ліквідованим як юрособа і у витягу з ЄДРПОУ вказано, що товариство знаходиться в стані припинення. Крім того, з 02.08.2021 ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» позбавлена права укладати договори страхування ОСПВВНТЗ; відповідачем не було надано доказів, які б могли підтвердити виконання останнім покладеного на нього обов`язку, як страхувальника, відповідно до п.1.4 ст. 33 ЗУ, невідкладно, не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка.

В судове засідання позивач та відповідач не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, враховуючи доводи обгрунтування, наведене у позовній заяві, письмових поясненнях. Зазначив, що 12.08.2021 сталася ДТП за участі водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до постанови суду останній визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху та притягнутий до адмінвідповідальності. На час ДТП, зі слів відповідача, позивачу стало відомо, що 15.08.2020 був укладений між ним та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» поліс, внаслідок чого позивач була подана до страхової компанії заява про страхове відшкодування та повідомлення про ДТП, але СК не розрахувалася із потерпілим (позивачем). За повідомленням МТСБУ, страхова компанія не могла укладати договори, оскільки не мала відповідної ліцензії. Крім того, й сам відповідач не надав до суду поліс, хоча він повинен у нього бути, якщо він дійсно укладався. Під час розгляду справи встановлено, що поліс не підписаний ні СК, ні відповідачем, а на примірнику, мається напис чернетка; відсутні підтвердження про те, що відповідач при укладанні полісу здійснив платіж до СК. Відсутні дані те, що відповідач подав до страхової компанії повідомлення про ДТП, а те, яке надане до суду ТОВом «Фінанс-Лайн» відповідачем не підписане. Сам позивач здійснив всі дії щодо отримання страхового відшкодування за завдану його майну шкоду, але жодних виплат, рішень про відмову у виплаті він від СК не отримав, а тому завдану йому шкоду повинен виплатити саме відповідач, який винний у вчиненні ДТП. Матеріальна шкода завдана позивачу становить: матеріальні збитки - 12432грн. 00коп.; витрати на оплату авто-товарознавчого дослідження - 1600грн. 00коп.; витрачені кошти на евакуацію - 500грн. 00коп.

Також позивачу завдана моральна шкода, яку оцінює у 5000грн., оскільки ТЗ повністю фізично знищений і знаходиться у позивача; він не може ним користуватися, перебуває у стресовому стані з-за пошкодження відповідачем автомобіля. Також просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, сплачений при подачі позову.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, враховуючи доводи, викладені у відзиві на позов та письмових поясненнях. Зазначено, що ДТП мала місце 12.08.2021, а поліс діяв 15.08.2020. Відповідач подав до страхової компанії повідомлення про ДТП. МТСБУ у своєму листі вказало, що сума відшкодування та сума, яку хоче стягнути позивач, не виходить же межі встановленого ліміту. Вважає, що саме страхова компанія повинна виплатити позивачу страхове відшкодування і відсутні підстави для стягнення матеріальної шкоди із відповідача. Поліс у відповідача відсутній, але він на час ДТП був діючим та чинним. Крім того, зазначила, що належними відповідачами по справі є ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та ТОВ «Фінанс-Лайн».

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що 12.08.2021 на перехресті вулиці Кривалівська та бульвару Шевченка в м. Черкаси сталася дорожньо-транспортна пригоди за участю транспортного засобу ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого належний позивачу ОСОБА_4 транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.10.2021 (справа № 711/6494/21, провадження №3/711/2200/21) винним в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача ОСОБА_3 . Вказане судове рішення набрало законної сили.

Транспортний засіб ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 02.05.2119.

Відповідно до договору доручення №22-11 від 22.11.2021, укладеного між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (довіритель) та ТОВ «Фінанс-Лайн» (повірений), - повірений в якості страхового агента довірителя, від імені, за рахунок та за дорученням довірителя зобов`язується виконувати частину страхової діяльності довірителя, пов`язану з врегулюванням страхових випадків за договорами страхування, укладеними довірителем, а довіритель зобов`язується створювати необхідні умови для роботи повіреного, передбачені цим договором та сплачувати йому грошову винагороду на визначених цим договором (п.1.1 ст.1 договору).

За умовами цього договору довіритель доручає повіреному вчиняти дії, передбачені у п.1.3 ст.1 договору.

На думку суду, підстав вважати, що ТОВ «Фінанс-лайн» є правонаступником ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», немає, як і відсутні підстави для залучення (заміни неналежного на належного відповідача) ТОВ «Фінанс-лайн» співвідповідачем по справі, незважаючи на позицію сторони відповідача. Також, надаючи до суду відповідні матеріали, представником ТОВ «Фінанс-лайн» адвокатом Терзі О.С. повідомлено, що ТОВ «Фінанс-лайн» не є правонаступником ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.».

Крім того, під час розгляду справи сторона позивача, враховуючи норми ст.ст. 55, 51 ЦПК України, заперечувала проти залучення в якості співвідповідача (заміни неналежного на належного відповідача) ТОВ «Фінанс-Лайн» і представником позивача було зазначено, що позовні вимоги позивачем пред`явлені виключно до відповідача ОСОБА_5 . При цьому, слід зазначити, що суд по своїй ініціативі не вправі визначати особу відповідача, враховуючи норми ст.ст. 4, 51 ЦПК України.

На виконання ухвали суду від 08.02.2023 ТОВом «Фінанс-лайн» надані до суду та досліджені в судовому засіданні наступні матеріали: чернетка полісу №АР/0611197 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, датованого, начебто, 04.08.2020, між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та ОСОБА_3 (строк дії з 15.08,2020 до 14.08.2021, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, завдану майну 130000грн., франшиза 0грн., забезпечений ТЗ - OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 ). При цьому, слід зазначити, що ця чернетка полісу не має підписів сторін; повідомлення про ДТП від імені ОСОБА_3 про, начебто, ДТП, яке мало місце 12.08.2021. Ця заява також не містить підписів особи, яка подала повідомлення та особи, яка його прийняла; заява від ОСОБА_2 від 07.10.2021 про здійснення страхового відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 12.08.2021 з додатками: копії паспорту, коду, посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію ТЗ, роздруківки банківських реквізитів; повідомленням ОСОБА_2 від 14.08.2021 про ДТП, яке мало місце 12.08.2021; договір від 04.08.2020 добровільного медичного страхування; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних ТЗ, укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК ВУСО», акт огляду ТЗ (дефектна відомість) від 18.08.2021 із фотознімками.

На скаргу ОСОБА_2 , яка була подана ним до Національного Банку України, останнім надана відповідь №14-0004/118898 від 14.12.2021, згідно з якою повідомлено, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» застосовано захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій страховика провадження діяльності з надання фінансових послуг у сфері страхування. Додатково державним регулятором вказано про можливість звернення із позовними вимогами безпосередньо до винуватця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, встановлено, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» з 17.08.2022 перебуває в стані припинення на підставі рішення засновників щодо припинення ЮО.

За повідомленням МТСБУ, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» з 02.08.2021 позбавлений членства в МТСБУ.

За даними висновку №112 авто-товарознавчого дослідження, складеного 16.09.2021 СПД ОСОБА_6 за зверненням ОСОБА_2 , - вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , внаслідок ДТП, що мала місце 12.08.2021, складає 26532грн. 00коп.

Відповідно до результатів проведеного дослідження вартість відновлюваного ремонту в розмірі 37797грн. 80коп. перевищує ринкову вартість транспортного засобу до моменту настання ДТП в розмірі 26532грн. 00коп.

Відповідно до зобов`язуючої пропозиції, наданої ТОВ «АУДАТЕКС УКРАЇНА», ринкова вартість транспортного засобу ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , в пошкодженому стані складає 14100грн. 00коп.

Вартість проведеного дослідження складає 1600грн. 00коп., про що свідчить акт наданих послуг від 16.09.2021, складений СПД ОСОБА_6 та ОСОБА_2 та квитанція до прибуткового касового ордера №112 від 16.09.2021 про сплату позивачем СПД ОСОБА_6 коштів у сумі 1600грн. 00коп.

Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 12.08.2021, квитанції №317993 від 12.08.2021, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 від 25.11.2008, свідоцтва платника єдиного податку серія А №999330, - ОСОБА_2 сплатив ФОП ОСОБА_7 кошти у розмірі 500грн. 00коп. за послуги евакуатора.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК).

За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою (постанова ВС від 22.01.2019р. справа №676/518/17).

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а)наявність шкоди, б)протиправна поведінка заподіювача шкоди, в)причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г)вина.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. З`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та, з чого він, при цьому, виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а)наявність шкоди, б)протиправна поведінка заподіювача шкоди, в)причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г)вина.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ч.3 ст. 16 цього Закону, договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу; зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя; розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя; перелік страхових випадків; розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати; страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору; порядок зміни і припинення дії договору; умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті; права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін; підписи сторін.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 18 Закону України «Про страхування», для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. При укладанні договору страхування страховик має право запросити у страхувальника баланс або довідку про фінансовий стан, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), та інші документи, необхідні для оцінки страховиком страхового ризику. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", укладаються страховиками за умови проходження транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України "Про дорожній рух". Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 28 згаданого Закону).

Відповідно до ст. 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, за результатами розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 14532грн. 00коп. (12432грн., 00коп. + 1600грн. 00коп. + 500грн. 00коп.), підлягають до задоволення. Так, встановлено, що з-за протиправних дій відповідача, 12.08.2021 сталася ДТП, внаслідок якої транспортний засіб, належний позивачу, був пошкоджений і розмір завданої останньому матеріальної шкоди становить 26532грн. 00коп. Слід зазначити, що відповідачем не було під час розгляду справи спростовано такий розмір шкоди.

При цьому, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають збитки у розмірі 12432грн. 00коп. (26532грн. 00коп. 14100грн. 00коп.), враховуючи, що 14100грн. це ринкова вартість транспортного засобу ВАЗ 2106 НОМЕР_5 у пошкодженому стані, враховуючи надані позивачем та досліджені судом докази, які також не були спростовані відповідачем.

Крім того, дослідивши наявні по справі докази, на думку суду, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 500грн. 00коп. - витрати, які поніс останній за евакуацію транспортного засобу з місця ДТП та 1600грн. 00коп. витрати за проведення СПД ОСОБА_6 авто-товарознавчого дослідження, про що складений висновок №112 від 16.09.2021.

Суд вважає, доводи сторони відповідача про те, що не ОСОБА_8 , а страхова компанія ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» (на час розгляду справи не припинене) повинне виплатити позивачу страхове відшкодування, - є безпідставними, оскільки жодними належними та допустимими доказами відповідачем не доведено той факт, що між ним та страховою компанією дійсно був укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Так, безпосередньо стороною відповідача не було надано до суду примірник відповідного договору (полісу), враховуючи норми ст.ст. 12, 13, 76-82 ЦПК України, і незважаючи на те, що в разі, якщо такий договір дійсно був укладений, то він повинен був би його мати, як сторона договору. Крім того, ТОВом «Фінанс-лайн», яке не є правонаступником ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.», а яке діє відповідно до договору доручення від 22.11.2021, надані до суду на виконання ухвали суду, документи, які стосуються ДТП, яка мала місце 12.08.2021. Зокрема, надано чернетку полісу № АР 0611197. Тобто володільцем певних документів, яким на даний час є ТОВ «Фінанс-лайн», також не було підтверджено факту дійсності укладання вказаного договору. Крім того, відсутні належні, допустимі та переконливі докази про те, що відповідачем ОСОБА_3 при укладанні полісу був внесений страховий платіж, як того вимагає ст. 18 Закону України «Про страхування» і, щоб свідчило про те, що договір набрав чинність і, відповідно діяв на час ДТП, яка сталася 12.08.2021.

Крім того, повідомлення про ДТП, яке також надане ТОВ «Фінанс-лайн», від імені ОСОБА_8 , не містить ні його підпису, ні підпису його представника, ні підпису представника страхової компанії, тобто не відповідає зразку повідомлення про ДТП, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 08.09.2016 №386/2016 (зі змінами, Протокол Президії МТСБУ від 16.03.2017 №397/2017), а тому суд не вважає таке повідомлення належним та допустимим доказом, у розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України.

Слід зазначити, що і на час вирішення спору, ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» не прийняло рішення щодо здійснення страхової виплати ОСОБА_2 , як і не прийняло рішення про відмову у такій виплаті. Крім того, не було надано й будь-якої відповіді ОСОБА_2 за результатами вирішення його заяви від 07.10.2021 про здійснення виплати страхового відшкодування.

Що стосується інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, яка надана до суду МТСБУ 09.01.2023 про поліс АР 611197, який начебто, укладений між ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» та ОСОБА_8 , то слід зазначити, що під час розгляду справи така інформація не знайшла свого підтвердження.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

ЄСПЛ у справі «THOMA v. LUXEMBOURG» № 38432/97 від 29.03.2001 використав принцип, за яким сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається, зокрема в рішеннях ЄСПЛ, який виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Так, у рішеннях «THOMA v. LUXEMBOURG», «CALOCv. FRANCE» та «NIEDBALAv. POLAND» ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку про те, що доведеними є обставини про пошкодження відповідачем майна, належного позивачу. Відповідно, суд вважає обґрунтованими та доведеними обставини й про те, що йому завдано відповідачем моральної шкоди. Враховується глибина душевних страждань (наявність негативних наслідків негативні емоції, пригнічений стан, які досягли рівня страждань, необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя), яка оцінена у розмірі 5000грн. Такий розмір шкоди є обґрунтованим, доведеним та співмірним.

Отже, позовні вимоги в частині відшкодування позивачу моральної шкоди також підлягають до задоволення. На думку суду, доводи сторони відповідача про те, що не він, а інша особа повинна відповідати за пред`явленими позивачем позовними вимогами є безпідставними, враховуючи вище викладене.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1984грн. 80коп., який був сплачений останнім при подачі позову до суду, відповідно до квитанції від 27.05.2022.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (код НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14532грн. 00коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000грн. 00коп., судовий збір 1984грн. 80коп., а всього 21516грн. 80коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 25.04.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька