Справа № 439/1485/23
Провадження № 2/439/423/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 серпня 2023 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Рахімова О.В., ознайомившись з позовною заявою військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди завданої державі внаслідок втрати військового майна,

встановив:

військова частина НОМЕР_1 звернулася в суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди завданої державі внаслідок втрати військового майна.

Заява оформлена з порушенням порядку, встановленого цивільним процесуальним законодавством України ( 175, 177 ЦПК України): в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме позивачем викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, але не зазначено доказів, що:

- відповідно до змісту - позову є незрозумілим, хто є відповідальною матеріальною особою, яка завдала шкоди, оскільки зміст позову та вимоги не співпадають ( ОСОБА_4 чи ОСОБА_5 );

- до позову не долучено вироку чи/та ухвали відносно прапорщика ОСОБА_4 командира взводу забезпечення з артелирійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України;

- не долучено копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ;

- не зазначено доказів, що було пред`явлено вимоги до спадкоємців щодо вимог позивача (що листи вимоги направлялися наприклад поштою чи наручно);

- не зазначено доказів, що саме 26.11.2020 року військова частина НОМЕР_1 дізналася про смерть ОСОБА_4 та отримано копії свідоцтв про смерть та про право на спадщину за законом НОН 785870 від 09.07.2020 року спадкоємців, а не 18.02.2021 року, як зазначено у вимогах до спадкоємців про відшкодування шкоди.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити у судовий процес безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому залишення позовної заяви без руху для того, щоб позивач усунув вказані вище недоліки, не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

Вказані недоліки перешкоджають у відкритті провадження у цивільній справі, є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 95, 175,185 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву представника позивача військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди завданої державі внаслідок втрати військового майна залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви чотири дні, з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що визначені ухвалою недоліки позовної заяви повинні бути усунені в спосіб:

-- складання тексту заяви із усуненими недоліками, а не подання до суду роз`яснень, заяв, пояснень;

-- виправлена заява та додані до неї докази мають бути подані у відповідній кількості для суду та учасників справи.

Якщо позивач в установлений строк вимоги ухвали суду не виконає позовна заява вважатиметься неподаною і повернута.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рахімова