Справа №760/9984/20 2/760/2625/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2023року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді - Усатової ІА.

за участю секретаря - Омелько Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 0 від 30 травня 2019 року про надання споживчого кредиту у розмірі 49 960,00 гр.

При зверненні до суду позивач посилався на те, що 30 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений Договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку.

Підписавши цей договір, відповідач погодився з викладеними у договорі та у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК», які розміщені (оприлюднені) на сайті банку www.my.ukrsibbank.com.

Відповідно до умов Договору банк надав позичальнику кредит в національній валюті в сумі 49 960,00 гр., з яких 49 700,00 гр. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 гр. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування.

За п.п. 3.4, 3.5, 3.6 Договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 25-го числа щомісячно ануїтентних платежів у розмірі 4 136,00 гр. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 25 травня 2021 року.

Відповідно до п. 3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 77% річних, та відповідно п. 3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін процентна ставка встановлюється у розмірі 84% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

Відповідно до п.3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору.

Пунктом 4.1 Правил споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами Кредитного договору.

В зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору станом на 14 квітня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 70 584,40 гр., яка складається з :

- 46 282,79 гр. - заборгованість за кредитом;

- 19 444,22 гр. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1 576,23 гр. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін;

- 1 750, 00 гр. - заборгованість по комісії;

- 376,50 гр. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту;

- 1 063,24 гр. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах;

- 91,42 гр. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Відповідачу було направлено вимогу про усунення порушень кредитного договору та про дострокове повернення кредиту, нарахованих процентів у разі непогашення простроченої заборгованості, однак відповідач вимогу не виконав, заборгованість не погасив.

Виходячи з цього, невиконання відповідачем умов договору, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 28 квітня 2020 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 06 травня 2020 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 15.06.2022.

Ухвалою суду від 31 травня 2022 року позивача у справі АТ «Укрсиббанк» було замінено на його правонаступника - ТОВ ФК «Кредит-Капітал».

Ухвалою про відкриття провадження в справі відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позов.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 30 травня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем був укладений Договір № 0 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку.

Відповідно до умов Договору банк надав позичальнику кредит у сумі 49 960,00 гр., з яких 49 700,00 гр. на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 гр. - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами Кредитного договору.

В порушення умов договору відповідач кредит та відсотки за користування коштами не вносить.

04 лютого 2020 року банком було направлено відповідачу вимогу про погашення заборгованості, яка відповідачем виконана не була, заборгованість не погашена.

10 липня 2020 року між АТ «Укрсиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений Договір факторингу №179, згідно з яким відбулося переуступка прав вимоги за рядом кредитних договорів відносно осіб, які є боржниками АТ «Укрсиббанк», у тому числі і до відповідача.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За правилами ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в зв`язку з невиконанням відповідачем умов укладеного з банком договору станом на 14 квітня 2020 року нарахована заборгованість у розмірі 70 584,40 гр., яка складається з :

- 46 282,79 гр. - заборгованість за кредитом;

- 19 444,22 гр. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1 576,23 гр. - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін;

- 1 750, 00 гр. - заборгованість по комісії;

- 376,50 гр. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту;

- 1 063,24 гр. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам;

- 91,42 гр. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по комісії.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктами 3.4, 3.5, 3.6 Договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 25-го числа щомісячно ануїтентних платежів у розмірі 4 136,00 гр. відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 25 травня 2021 року.

Відповідно до п. 3.8 Договору за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 77% річних, та відповідно п. 3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 84% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

Пунктом 4.1 Правил споживчого кредитування позичальників АТ «Укрсиббанк» за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням викладеного вище, порушення відповідачем умов укладеного з банком кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, відсотками та пенею.

Що стосується суми відсотків до стягнення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 14-10цс18 та постанові від 06 лютого 2019 року у справі №175/4753/15-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 04 лютого 2020 року банк направив відповідачу вимогу про повернення заборгованості, і на момент пред`явлення вимоги проценти за умовами договору становили 15 045,78 гр.

З урахуванням цього до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 15 045,78 гр. процентів.

З розрахунку банку вбачається, що позивачу до стягнення нараховано 1 576,23 гр. процентів за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін відповідно до ст.625 ЦК України, тобто за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Період нарахування становить з 26 червня 2019 року до 24 березня 2020 рокуз розрахунку 84% річних відповідно до п. 3.9 Кредитного договору, згідно з яким процентна ставка в такому розмірі встановлена за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений Кредитним договором термін, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

Відповідно до умов договору відповідач мав погашати кредит щомісячними ануїтентними платежами в розмірі 4 136, 00 гр.

З розрахунку процентів вбачається, що проценти в розмірі 84% річних нараховувалася на суму заборгованості, недоплачену до визначеної умовами договору щомісячної суми ануїтентного платежу, яка в подальшому збільшувалася в зв`язку з невнесенням відповідачем чергових платежів.

З урахуванням цього та викладеного вище, вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, суд вважає до стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк у цій частині також до моменту пред`явлення вимоги, яка становить 722,24 гр.

Що стосується стягнення з відповідача комісії та пені за її несвоєчасну сплату слід зазначити наступне.

Відповідно до п.3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та Додатку №1 до договору.

Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору вбачається, що кредит відповідачу надавався на споживчі цілі.

Таким чином, укладений між сторонами договір є договором про надання споживчого кредиту, а тому на відносини сторін розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з абзацами 2, 3 ч.4 ст.11 Закону споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення комісії та пені за її несвоєчасну сплату.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно ст.ст.76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні принципу змагальності, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Будь-яких доказів іншої суми боргу відповідач не надав, доводів позивача не спростував.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, в зв`язку з частковим задоволенням вимог позивача, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 900, 55 гр., сплачений останнім при зверненні до суду.

Суд не знаходить підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При зверненні до суду такий розрахунок банком поданий не був.

Крім того, у суду відсутні дані про відступлення ПАТ`Укрсиббанк» ТОВ`Фінансова компанія «Кредит-Капітал» при укладенні договору факторингу права вимоги до відповідача в частині стягнення витрат на правову допомогу.

З урахуванням цього підстави для стягнення даних витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 3, 6,11, 15, 16,512, 514, 525, 549, 551, 610, 611, 612, 626- 629,1048, 1050,1054, 1077 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал»/ 79018 м. Львів вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, / 63 490,55 гр. заборгованості та 1 890,74 гр.судового збору.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Усатова І.А