Справа № 577/5318/23
Провадження № 2/577/1202/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"02" жовтня 2023 р. м. Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Потій Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мірошниченко Андрій В`ячеславович, до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Мірошниченко А.В. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Однак, вивченням матеріалів позовної заяви встановлено її невідповідність вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідач ОСОБА_2 є громадянином Федеративної Республіки Німеччина, про що зазначено у свідоцтві про укладення шлюбу.

Позивачем зазначено, що останнім відомим місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 , а позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 .

Однак, з документів доданих до позовної заяви вбачається протилежне.

Так, згідно копії заяви, в перекладі ТОВ «ОБ», ОСОБА_2 30 серпня 2023 року письмово повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 та підтвердив припинення шлюбних відносин із ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 з лютого 2023 року.

Докази на підтвердження місця проживання позивача в Україні (довідка з місця проживання, копія закордонного паспорту із відміткою про в`їзд в Україну, тощо) відсутні.

Суд зауважує, що згідно ст. 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземного елементу, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Визначення поняття «іноземний елемент» наведено у п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право». Іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно ч. 8 ст. 130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Згідно ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

За змістом ч. 1 ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 3 ст. 499 ЦПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У разі наявності міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою, використовується Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.1. розділу ІІ вказаної Інструкції у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Згідно п. 2.3. розділу ІІ Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

Відповідно до п. 6.6. розділу VIII Інструкції, з урахуванням ч. 1 ст. 5 Конвенції у разі, якщо документ підлягає врученню в іноземній державі, він має бути складений або перекладений на офіційну мову або одну з офіційних мов запитуваної держави.

Також слід зазначити, що положеннями ст. 79 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Оскільки відповідач проживає на о. Зільт, що належить Німеччині, на виконання вимог п. 2.3. Інструкції позивач повинен надати до суду завірений переклад позовної заяви та доданих документів на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України, яка буде зрозумілою для відповідача.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах», якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Отже, з метою направлення судового доручення для проведення окремих процесуальних дій та вручення судових документів (копії позовної заяви з додатками) необхідно звернутися до запитуваної установи юстиції з відповідним дорученням про вручення документів. При цьому, виходячи з положень вищевказаної Конвенції, документи мають бути подані німецькою мовою або забезпечені завіреним перекладом на цю мову.

Однак, позовна заява з додатками подана лише українською мовою, що унеможливлює виконання умов Конвенції та розгляд справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. 175, 177 цього Кодексу підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Мірошниченко Андрій В`ячеславович, до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно доч.3 ст.185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяН. В. Потій