Справа № 465/4450/23
пр.№ 2-н/464/1945/23
УХВАЛА

15.08.2023 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

встановила:

заявник звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ, яка утворилась за період з 01.06.2020 до 30.04.2022, у розмірі 7 738,59 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 191,84 грн., 3% річних в розмірі 376,87 грн. та судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 17.07.2023 зазначену заяву передано за підсудністю Сихівському районному суду м. Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 матеріали заяви передано на розгляд судді Сабарі Л.В.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. За положеннями ст. 167 ЦПК України розгляд заяви у наказному провадженні проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (ч. 1 ст. 162 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Так, вказана заявником адреса, за якою виникла заборгованість, АДРЕСА_1 .

Разом з тим, згідно з довідки, наданої за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 11.07.2023, наявної в матеріалах справи, боржник зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 не значиться, водночас зареєстрованим місцем проживання останньої є: АДРЕСА_2 .

Статтею 163 ЦПК України визначено вимоги до заяви про видачу судового наказу.

Так, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу заявником долучено, зокрема, розрахунок заборгованості за спожитий природний газ, яка утворилась за адресою: АДРЕСА_1 за період з 04.2021 до 04.2023, а також роздруківку типового договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Однак, з вказаних документів не вбачається, що надані заявником житлово-комунальні послуги фактично постачаються та отримуються саме боржником ОСОБА_1 .

Вказані обставини свідчать про неможливість з`ясування в рамках наказного провадження факту наявності суб`єктивного зобов`язання боржника за вимогами заявника.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення пункт 3, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі, якщо із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відтак, дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї додатки, приходжу до висновку про те, що така подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи про порушення боржником своїх зобов`язань по сплаті за надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, чи у позовному провадженні.

Керуючись ст. ст. 165, 258-260 ЦПК України, суддя,

постановила:

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, чи у позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 15 серпня 2023 року.

Суддя Сабара Л.В.