Дата документу 16.08.2023 Справа № 317/1659/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/1659/22
Провадження №22-ц/807/1496/23
Головуючий в 1-й інстанції Нікітін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 травня 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 09 травня 2023 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу, який обґрунтований наступним. Відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу на об`єкті споживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 24 лютого 2020 року працівниками АТ «Запоріжгаз» за вказаною адресою було виявлено наявність несанкціонованого газопроводу та складено акт про порушення, який підписаний старостою с. Відрадне. В акті зазначено інформацію щодо адреси, дати та орієнтовного часу проведення засідання комісії з розгляду актів про порушення. Детальна інформація про суть порушення викладена в додатку до акту. Згідно з додатком, при обстеженні надземного газопроводу діаметром 40 міліметрів виявлено врізку діаметром 15 міліметрів зі змонтованим краном вводу, яка розташована на відстані 0,2 метра від отвору в будинку. Відбір природного газу здійснюється шляхом приєднання шлангу від несанкціонованого газопроводу через отвір у будинку в обхід встановленого засобу вимірювальної техніки. З урахуванням виявленого несанкціонованого газопроводу, 24 червня 2020 року комісією з розгляду актів про порушення було прийняте рішення про задоволення акту. Після рішення комісії позивачем було здійснено нарахування необлікованого обсягу природного газу з урахуванням наявних вихідних даних на суму 31 917 гривень 08 копійок. Оскільки станом на момент позову вказана сума відповідачем не сплачена, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 05 травня 2023 року, позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (69057, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ідентифікаційний код юридичної особи в ) до ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 ) про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позову.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки розбіжностям в характеристиках газопроводу, який виявлений у споживача і газопроводу, який демонтовано. Не враховано, що факт порушення є зафіксованим, навіть за відсутності з`єднання газопроводу з обладнанням.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії акту про порушення № від 24.02.2020, на об`єкті споживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: «наявність несанкціонованого газопроводу, детальний опис у додатку». Акт підписаний старостою с. Відрадне ОСОБА_2 .

Відповідно до додатку № /1 до вказаного акту «24.02.2020 виявлено несанкціонований газопровід. Споживач ОСОБА_1 . При обстеженні надземного газопроводу O 40 виявлена врізка O 15 мм, зі змонтованим краном вводом O 15 мм, до комерційного вузла обліку газу, яка розташована біля отвору (отвір виконано в будинку АДРЕСА_1 ) на відстані ? 0,2 м. Відбір природного газу виконується шляхом приєднання шлангу від несанкціонованого газопроводу, без обліку газу, через отвір у наружній стіні до газового приладу». Також оглянуто додану до акту схему, на якій схематично зображено встановлений шланг та зазначено: «можливо встановити шланг».

Як вбачається з приймально-передаточного акту від 23 серпня 1991 року, в цей день газопостачальною організацією було прийнято на технічне обслуговування газову розводку та газові прилади споживача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Зовнішній газопровід за цим документом має діаметр 25 міліметрів та містить один кран такого ж діаметру та чотири крани діаметром 15 мм. Внутрішньобудинкова розводка та крани виконані в розмірах 15 мм.

Технічним актом від 27 серпня 1997 року встановлено, що в домоволодінні відповідача працівниками газопостачальника був встановлений газовий лічильник Gallus G-4 № 00274378.

Також судом досліджені приймально-передаточні акти з ситуаційними планами, з яких вбачається, що 23 грудня 2008 року будинок відповідача був перепідключений до газової мережі працівниками АТ (на той момент ВАТ) «Запоріжгаз». Точка нової врізки знаходиться праворуч та неподалік від місця старої врізки, яка була від`єднана. На місці обрізки газопроводу міститься помітка «заглушить».

Крім того судом оглянуто протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення № 781 від 24.06.2020, акт-розрахунок необлікованого об`єму природного газу, сам розрахунок у вигляді таблиці, рахунок на оплату та докази відправлення вказаних документів позивачем відповідачу. Також оглянуті фото- та відеозаписи з місця проживання відповідача ОСОБА_1 , які надані обома сторонами.

В судовому засіданні був досліджений лист начальника Відділу НКРЕКП в Запорізькій області за вих. № 40-12/635 від 14 серпня 2020 року, яким визначено безпідставність проведення нарахування за актом про порушення № , оскільки в 1997 році за адресою споживача проводились роботи зі встановлення лічильника газу, проектом якого було передбачено обрізання та заглушення попередньої точки врізання. Газопостачальною організацією регулятору не надано інформації, яким чином були виконані вказані роботи. Встановлено, що місце врізання безпосередньо на об`єкті споживача газопостачальною організацією не досліджувалось.

Як встановлено матеріалами справи, у 1997 році працівниками ВАТ «Запоріжгаз» було встановлено газовий лічильник, для чого здійснено перепідключення газового вводу до будинку. Новий ввід розташований праворуч від старого на невеликій відстані, який був відрізаний та заглушений. Вказане підтверджується як доказами, наданими позивачем (копії ситуаційних планів, фото), так і доказами відповідача (фото та відеозаписи). Фактичне (встановлене за фотознімками та відеозаписом) та схематичне (встановлене технічною документацією) розташування відрізаного у 1997 році працівниками газопостачальника старого газового вводу до будинку відповідача ОСОБА_1 повністю співпадає зі схематичним (відображеним в додатку до акту про порушення) розташуванням відрізку труби, який позивачем кваліфіковано як несанкціонований газопровід.

Жоден з наданих доказів не підтверджує факту наявності крану на вказаному відрізку труби. Як було встановлено в судовому засіданні, працівниками АТ «Запоріжгаз» не було виявлено будь-якого шлангу, через який було б здійснене підключення газових приладів споживача до газопроводу через зазначений відрізок труби. Твердження позивача щодо наявності такого шлангу є лише припущенням, на якому не може ґрунтуватись доказування. Вказане підтверджується як доказами, дослідженими у справі, так і додатками до акту про порушення, де працівниками наведене схематичне розташування такого шлангу без його фактичного виявлення та зроблено висновок про те, що цей шланг «можливо встановити». Це не відповідає інформації, наведеній в додатку до акту про порушення, щодо фактичного споживання природного газу через шланг, встановленого працівниками газопостачальника.

З досліджених фото і відео записів вбачається, що отвір в стіні, що розташований неподалік від відрізку труби (старий ввід газопроводу в будинок, який використовувався до 1997 року), є зацементованим. Будь-яких доказів іншого суду не надано.

Відрізок труби, який позивач вважає несанкціонованим газопроводом, знаходиться у місці, що добре проглядається та пофарбований сірою фарбою разом з газопроводом позивача. Фарба, при цьому, має ознаки тривалого зносу. Вказане свідчить про те, що працівники позивача раніше бачили цей відрізок труби та в певний період часу пофарбували його разом зі своїм газопроводом.

Оскільки у даній справі судом першої інстанції не встановлено факту споживання відповідачем природного газу через несанкціонований газовий відвід поза лічильником обліку газу, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Підпунктом 4 пункту 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачено право оператора ГРС здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку щодо відсутності несанкціонованого газопроводу.

Підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення під час перевірки або контрольного огляду ознак порушень Кодексу, представник газопостачальної організації на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність несанкціонованого газопроводу.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу наявність несанкціонованого газопроводу належить до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

За приписами пункту 4 Глави 1 Розділу І Кодексу ГРС несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення постачальником газу несанкціонованого газопроводу, розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язковою ознакою несанкціонованого газопроводу є те, що споживання природного газу через самовільно під`єднаний газопровід не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). Водночас, під час розгляду справи не встановлено факту споживання відповідачем природного газу через несанкціонований газовий відвід поза лічильником обліку газу, що виключає підстави для задоволення позову.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, які понесені позивачем під час апеляційного розгляду, слід зазначити наступне.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 травня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 16 серпня 2023 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков