Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2023 Справа №607/13864/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участю секретаря судового засідання Кочмар С. М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Строценя Т.О., представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Берегуляка В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , у якій просить стягнути з ОСОБА_2 у її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5 000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 07.10.2022.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2011. Від даного шлюбу в них народилось двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Діти на даний час проживають разом з нею та вона самостійно забезпечує їх всім необхідним, харчуванням, одягом та дозвіллям. З моменту розірвання шлюбу відповідач по мірі можливості надав матеріальну допомогу дітям. Однак, з 01.09.2022 будь-якої матеріальної допомоги від відповідача не надходило та станом на даний час ОСОБА_2 матеріальної допомоги дітям не надає. Вона не може забезпечити потреби дітей одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби їх лікування. Діти потребують значної матеріальної допомоги. Домовитися про сплату аліментів, вид та спосіб такої сплати з відповідачем не вдається. Її доходів на повне задоволення потреб дітей не вистачає, оскільки на даний час вона не працює. На даний час їх спільна дочка навчається у коледжі на контрактній формі навчання. При цьому, відповідач є молодою, здоровою людиною, перебуває у працездатному віці, має постійне місце роботи, а саме займається підприємницькою діяльністю, зареєстрований як ФОП у ТОВ «Данко ЛТД».

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.10.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом зареєстровано поданий представником відповідача адвокатом Берегуляком В.Ф. відзив на позовну заяву. Згідно якого сторона відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вказав, що позивач у поданому позові жодним чином не обґрунтовує суми, яку просить стягнути з відповідача, а саме не доводить, що сума у розмірі 5000 грн потрібна для забезпечення дочки. Зазначив, що протягом усього часу після розірвання між сторонами шлюбу з 21.01.2011 відповідач ОСОБА_2 допомагав дітям і забезпечував їх усім необхідним. При цьому, позивач зазначає, що з 01.09.2022 ОСОБА_2 перестав брати участь у забезпеченні дітей. Разом з тим, такі твердження позивача не підтверджуються жодними доказами. Так, позивач жодного разу не зверталася до ОСОБА_2 з вимогою про добровільне забезпечення дітей, оскільки відповідач вже протягом 11 років самостійно та добровільно забезпечує спільних з позивачем дітей. Крім того, ОСОБА_2 окрім забезпечення дітей усім необхідним, було придбано дочці мобільний телефон вартістю 20 000 грн та професійний вартістю 7000 грн.

Також, просив врахувати, що на утриманні ОСОБА_2 , окрім дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , також перебуває неповнолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначив, що твердження позивача про зайняття ОСОБА_2 підприємницькою діяльністю як ФОП у ТОВ «Данко ЛТД» є безглуздими, оскільки працювати як ФОП у Товаристві з обмеженою відповідальністю неможливо. У свою чергу, ОСОБА_2 займає посаду директора ТОВ «Данко ЛТД» з 01.05.2006 та отримує заробітну плату в розмірі від 5136,62 грн до 5876,50 грн на місяць за вирахуванням податків та зборів.

Окрім того, представник відповідача просить врахувати суд, що квартира, в якій зареєстровані діти сторін та позивач, придбана в повному обсязі за кошти ОСОБА_6 , що підтверджується договору №68 про організацію та проведення будівництва від 22.06.2012 та квитанціями по оплату «За дольову участь». Усі ремонтні роботи у даній квартирі також виконувалися виключно за кошти ОСОБА_2 .

З огляду на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

Судом зареєстровано відповідь на відзив, поданому представником позивача адвокатом Строцень Т.О., згідно з якої останній вказав, що спільна дочка сторін навчаться на контрактній формі навчання, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 37 800 грн. Вказані кошти позивачка оплачує самостійно, з моменту укладення договору про надання освітньої послуги відповідач будь-якої допомоги в частині оплати навчання доньки не надає.

Зазначив, що твердження позивача про те, що з 01.09.2022 відповідач жодної допомоги на утримання дочки не надає є цілком вірними. Так, при поданні відзиву на позов відповідачем долучено чеки/квитанції, однак серед них не міститься жодного, який би підтверджував матеріальне забезпечення відповідача дочки сторін. Відтак, дані чеки та квитанції жодного відношення до предмету позову про стягнення аліментів на мають. Крім того, відповідач вказує, що придбав дочці мобільний телефон вартістю та фотоапарат вартістю, однак жодних доказів таких покупок не надає.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Строцень Т. О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Берегуляк В. Ф. у судовому засідання позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає часткового задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.01.2011 розірвано шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 20.05.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міськвиконкому, актовий запис №555.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 06.10.2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 22.02.2005 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Як вбачається з довідки за №723 від 05.10.2022, виданої «ДП Люкс 1», ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстровані: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки за №860 від 05.10.2022, виданої Західноукраїнським національним університетом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на ІІІ курсі у ВСП «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету за спеціальністю «Менеджемент», форма навчання: денна, умови навчання: контракт, термін навчання з 01.09.2020 до 28.02.2024.

Встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 разом з ОСОБА_7 народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 20.01.2021 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

З довідки за №1 від 02.11.2022, виданої ТОВ «ДАНКО ЛТД», вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_2 у вигляді заробітної плати за період з 01.11.2021 по 31.10.2022 становить 82 921,96 грн.

У силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітньої доньки сторін на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, беручи до уваги те, що відповідач є молодою особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, отримує дохід, а відтак має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дитини слід визначити в розмірі 3 000 гривень, щомісячно починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Менший розмір аліментів, на думку суду, не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини та забезпечення її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Разом з тим, доводи позивача про необхідність визначення аліментів у розмірі 5000 грн щомісяця суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3 , оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що на утриманні відповідача окрім дочки ОСОБА_3 , перебувають також син від шлюбу з позивачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про неможливість сплати відповідачем аліментів у розмірі, який просить стягнути позивач.

Щодо тверджень представника відповідача про те, що квартира, в якій зареєстровані діти та позивач придбана в повному обсязі за кошти ОСОБА_2 , суд зазначає наступне. Так, суд зауважує, що саме по собі проживання позивача та спільних з відповідачем дітей у квартирі, яка була придбана відповідачем, не звільняє останнього від обов`язку щодо матеріального забезпечення своєї повнолітньої дочки ОСОБА_8 .

Також, суд відхиляє доводи представника відповідача про придбання ОСОБА_2 дочці ОСОБА_3 мобільного телефону вартістю та фотоапарату, як безпідставні та необґрунтовані, оскільки жодним доказів на підтвердження вказаних обставин стороною відповідача не надано.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, із відповідача у дохід держави слід стягнути 992,20 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (Три тисячі) гривень, але не менше 50 (П`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 07.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресом: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич