Справа № 308/5681/15-ц
Провадження № 22-ц/4806/386/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 травня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П., суддів: Джуги С.Д. і Мацунича М.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року (у складі судді Придачука О.А.) за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 р. засобами поштового зв`язку позивачем було подано апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 р.

У апеляційній скарзі позивач просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 р., прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження.

На обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 р. позивач посилався на те, що копію оскаржуваного судового рішення отримав 21.02.2023 р., а тому кінцевим строком подання апеляційної скарги є 23.03.2023 р.

Із цього приводу в ухвалі судді Закарпатського апеляційного суду від 03 квітня 2023 р. було вказано таке.

Як видно з матеріалів справи, позивач знав про судовий процес, що підтверджується: рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яким було надіслано судову повістку про виклик (а.с.94), заявою представника позивача від 02 червня 2016 р. про розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.106), запереченням на зустрічну позовну заяву (а.с.118).

Також представником позивача було подано заяву від 19.08.2019 р. про ознайомлення із матеріалами справи (а.с.165), однак представник Банку з невідомих причин із матеріалами справи не ознайомився, другу заяву про ознайомлення було подано 20.01.2022 р. (а.с.167), третю заяву про ознайомлення із матеріалами справи було подано 01.12.2022 р. (а.с.170), а ознайомився представник Банку з матеріалами справи лише 21.02.2023 р., тобто більше ніж через рік із моменту написання останньої заяви, не кажучи вже про заяву від 19.08.2019 р.

Окрім того, оскаржуване судове рішення оприлюднено в ЄДРСР 01.11.2016 р.

Тобто, знаючи про судовий процес, у якому Банк виступає позивачем, у силу вимог процесуального закону він був зобов`язання цікавитися ходом розгляду справи. Однак, подавши першу заяву про ознайомлення із матеріалами справи у серпні 2019 р., другу заяву у січні 2022 р., третю заяву у грудні 2022 р. позивачем не здійснювалося жодних процесуальних заходів для того, щоб якомога швидше ознайомитися зі змістом ухваленого рішення суду першої інстанції.

Із моменту ухвалення судового рішення пройшло більше шести років і за цей час, знаючи, що на розгляді в суді знаходиться ця справа, позивач неналежним чином здійснював заходи для того, щоб дізнатися про прийняте рішення і в найкоротші строки його оскаржити.

Позивачу було запропоновано подати заяву до суду з указівкою поважності причин пропуску для оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 р. Роз`яснено, що якщо вказані заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

19 квітня 2023 р. на адресу Закарпатського апеляційного суду надійшла заява Банку на виконання вимог ухвали судді Закарпатського апеляційного суду від 03 квітня 2023 р., у якій позивач указує, що Банк ознайомився із матеріалами справи 21.02.2023 р., ні про судове засідання, яке відбулося 27 вересня 2016 р., ні про прийняте рішення позивачу не було відомо, оскільки копію оскаржуваного судового рішення було отримано 21.02.2023 р., а відтак кінцевим строком для подачі апеляційної скарги є 23.03.2023 р. Копію рішення позивач не отримував, як і відповіді на свої звернення, а справа на ознайомлення не надавалася через її можливу втрату.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 р. належить відмовити із таких мотивів.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Згідно з п.13 Розділу XIII Перехідних положень судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення судового рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та докази на підтвердження таких причин.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України», заяви № 17160/06 та 35548/06).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За приписами статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР). Реєстр автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі (стаття 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до ЄДРСР, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Неодноразове звернення позивача із заявами про ознайомлення із матеріалами справи (19.08.2019 р., 20.01.2022 р., 01.12.2022 р.) свідчать про те, що останній був обізнаний про наявність судового рішення по суті спору та не позбавлений можливості користуватися своїми процесуальними правами, однак апеляційна скарга у визначені законом строки так і не була подана.

Подавши останню заяву про ознайомлення із матеріалами справи 01.12.2022 р., представник Банку ознайомився із ними лише 21.02.2023 р., тобто більше ніж через рік із моменту її написання, і більш ніж через три з половиною роки з моменту подачі першої заяви про ознайомлення із матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу пояснення Банку із цього приводу, що справу ніби то не надавали через те, що її було загублено, оскільки таких доказів матеріали справи не містять, Банк таких не надає, тим паче, оскаржуване судове рішення оприлюднено в ЄДРСР 01.11.2016 р. і при бажанні оскаржити судове рішення із ним можна було ознайомитися у ЄДРСР і подати апеляційну скаргу в 2016 р., а не в 2023 р., в принципі Банк міг зволікати із ознайомленням із матеріалами справи необмежену кількість часу.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник реалізує своє право на оскарження рішення суду першої інстанції та є найбільш зацікавленою особою щодо відстеження руху цієї справи.

Із метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Позивач беззаперечно (достеменно) знав про судове провадження, тим більше воно ним і було ініційовано і, відтак, міг і мав цікавитися ходом розгляду справи в розумні строки, але свідомо цього не робив, оскільки очікував на формальне отримання копії рішення суду поштою рекомендованим листом, зазнав обмеження на доступ до апеляційного перегляду справи тільки тому, що ознайомився із ними 21.02.20232 р.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 725/486/22 (провадження № 61-7107св22), від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22), від 20 січня 2023 року у справі № 465/6147/18 (провадження № 61-8101св22).

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року належить відмовити.

Керуючись ст.ст.354,п.4 ч.1 ст.358,389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року (у складі судді Придачука О.А.) за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

2.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

3.Судове рішення складено 18 травня 2023 р.

Судді