ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2480/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф. ,

за участю секретаря: Херенкової К.К.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі,

В С Т А Н О В И В

У вересні 2020 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_3 ), ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_4 ) звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_5 ), третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року у цивільній справі №753/18194/13-ц, частково зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року та залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року скасовано підпункт 4.1. пункту 4 рішення V сесії VI скликання Київської міської ради від 8 липня 2010 року №1248/4686 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Дарницькому районі м. Києва», визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 018529 від 04 квітня 2011 року, виданий ОСОБА_5 на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої на АДРЕСА_1 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-10399; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 018530 від 01 квітня 2011 року, виданий ОСОБА_6 на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої на АДРЕСА_1 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-10395. Не дивлячись на це, ОСОБА_5 , 23 серпня 2018 року звернулась до Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації з заявою про реєстрацію за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005 на підставі недійсного документу, яким є державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 018529 від 04 квітня 2011 року, скасованого рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року. Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.08.2018 року державного реєстратора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ) Пилипчука Віталія Анатолійовича, 1/2 частина земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, площа 0,1 га, адреса: АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_5 . Підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: 10-7-10399 (бланк серії ЯЖ №018529), виданий 04.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27704148. Цим же рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ) Пилипчука Віталія Анатолійовича, 1/2 частина земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, адреса: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 . Підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ №018530), виданий 01.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27705121. Право перенесено на підставі п. 20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

ОСОБА_6 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його правонаступниками (спадкоємцями) є позивачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які успадкували після померлого батька право користування 3/4 частинами спірної земельної ділянки. Решта, а саме 1/4 частина спірної земельної ділянки залишилась у користуванні ОСОБА_5 , що було встановлено рішенням суду у цивільній справі №753/18194/13-ц. ОСОБА_5 , звернувшись до державного реєстратора з заявою про реєстрацію на себе права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки надала скасований рішенням суду у цивільній справі №753/18194/13-ц правовстановлюючий документ, яким є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 018529 від 04 квітня 2011 року. Відповідачка умисно не виконує рішення суду у цивільній справі №753/18194/13-ц про яке їй відомо та яке набрало законної сили, свідомо порушує охоронювані Законом права та інтереси позивачів, зареєструвала право власності на те, що їй не належить. На підставі її незаконних дій право власності на іншу 1/2 частину спірної земельної ділянки, у 2018 році зареєстровано за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . Під час здійснення реєстраційних дій ОСОБА_5 не мала можливості надати реєстратору оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ № 018530, виданий 01.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки він знаходиться у позивачів.

Таким чином, ОСОБА_6 належало 3/4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 та право користування 3/4 частини земельною ділянкою за вказаною адресою. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Правовий режим спільної часткової власності визначається глави 26 ЦК України: урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковок власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішуєтьо судом.

Між позивачами та відповідачкою вже тривалий час існує певнй порядок користування спірним житловим будинком. На сьогоднішній день фактично є дві окремі квартири, що мають окремі входи та окремі комунікації. Припинення спільної часткової власності на частину житлового будинку з виділом позивачам в натурі частки із спільного майна, а саме: приміщень житлового будинку згідно встановленого порядку користування, не порушує прав та законних інтересів всіх співвласників. Скласти угоду між співвласниками про порядок користування земельною ділянкою неможливо, оскільки між співвласниками склалися неприязні стосунки.

На підставі ст. 88 Земельного кодексу України та ст.ст. 317, 319, 321, 356 ЦК України позивачі просять суд визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, площа 0,1 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; вид використання земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 , індексний номер: 42772587 від 30.08.2018 15:49:47, державний реєстратор Пилипчук Віталій Анатолійович, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ), форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 1/2, власник ОСОБА_5 , підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: 10-7-10399 (бланк серії ЯЖ № 018529), виданий 04.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27704148.

Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, площа 0,1 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; вид використання земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 , індексний номер: 42772587 від 30.08.2018 15:49:47, державний реєстратор Пилипчук Віталій Анатолійович, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ), Форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 1/2, власник ОСОБА_6 , підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ № 018530), виданий 01.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27705121.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на майно, яким є домоволодіння, що знаходиться на АДРЕСА_1 , загальною площею 132,8 кв.м., житловою площею 63,5 кв.м. з відповідними надвірними будівлями та спорудами, шляхом його поділу в натурі, у відповідності до висновку № 559/09/2020 від 07.09.2020 року судового експерта "ЕКСПЕРТНО-ДОСЛІДНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ" Свістунова Ігоря Сергійовича, за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, виділивши в натурі із спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спільну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належну їм 90/128 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як окреме, індивідуально визначене нерухоме майно, відокремлену групу приміщень №1, загальною площею 88,9 кв.м., житловою площею 47,6 кв.м., до складу якої входять веранда 1-1, площею 4,3 кв.м., коридор 1-2, площею 8,9 кв.м., передпокій 1-3, площею 10,2 кв.м., кухня 1-4, площею 12,9 кв.м., ванна 1-5, площею 5,0 кв.м., житлова кімната 1-6, площею 15,7 кв.м., житлова кімната 1-7, площею 16,0 кв.м., житлова кімната 1-8, площею 15,9 кв.м.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 компенсацію вартості 2,2 кв.м площі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі - 3 571,00 грн.

Припинити право спільного часткового користування ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельною ділянкою, кадастровий номер :90:910:0005, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; вид використання земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 , виділивши в натурі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в користування належні їм 90/128 частини земельної ділянки, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, з межами у відповідності до висновку № 559/09/2020 від 07.09.2020 року судового експерта "ЕКСПЕРТНО-ДОСЛІДНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ" Свістунова Ігоря Сергійовича, за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, з урахуванням варіанту поділу земельних поліпшень, наданий в дослідницькій частині і зображений на схемі в додатку № 3 (варіант №1 поділу земельної ділянки до варіанту №1 поділу житлового будинку (дивитись разом з додатком №2 та таблицею №14)).

Ухвалою суду від 30.09.2020 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 30.09.2020 задоволено заяву представника позивачів про забезпечення позову. В якості забезпечення позову було заборонено ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії по відчуженню зареєстрованої на її ім`я 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, площею 0,1 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; вид використання земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 .

19.11.2020 до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_5 , який ухвалою суду від 21.01.2021 (протокольна) долучено до матеріалів справи.

24.12.2020 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивачів, яку ухвалою суду від 21.01.2021 (протокольна) долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 21.01.2021 за клопотанням представника позивачів про витребування матеріалів реєстраційної справи було витребувано у Департаменті з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи сформованої 23.08.2018 року на підставі заяви ОСОБА_5 державним реєстратором Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ) Пилипчуком Віталієм Анатолійовичем, рішенням якого була проведена державна реєстрація прав та їх обтяжень.

21.01.2021 від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, якіухвалою суду від 21.01.2021 (протокольна) долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 21.01.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, у задоволені клопотання представника відповідача про витребування копії спадкової справи відмовлено.

15.02.2021 на виконання вимог ухвали суду від 21.01.2021 надійшла копія реєстраційної справи № 000.

23.04.2021 від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності.

23.04.2021 від відповідача надійшла заява про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 28.04.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, долучено заяву відповідача про застосування строку позовної давності.

Ухвалою суду від 28.04.2021 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 28.04.2021 закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у задоволені позову.

Третя особа до суду не з`явилась, викликалася до суду у встановленому законом порядку, в матеріалах справи містяться письмові пояснення третьої особи, в яких просили винести законне та обґрунтоване рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, враховуючи принцип достатності доказів, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2014 року у цивільній справі №753/18194/13-ц, частково зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року та залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року: скасовано підпункт 4.1. пункту 4 рішення V сесії VI скликання Київської міської ради від 8 липня 2010 року №1248/4686 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Дарницькому районі м. Києва»; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 018529 від 04 квітня 2011 року, виданий ОСОБА_5 на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої на АДРЕСА_1 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-10399; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 018530 від 01 квітня 2011 року, виданий ОСОБА_6 на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої на АДРЕСА_1 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-7-10395.

23 серпня 2018 року відповідач звернулась до Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації з заявою про реєстрацію за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 018529 від 04 квітня 2011 року.

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.08.2018 року державного реєстратора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ) Пилипчука Віталія Анатолійовича, 1/2 частина земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, площа 0,1 га, адреса: АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_5 . Підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: 10-7-10399 (бланк серії ЯЖ № 018529), виданий 04.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27704148.

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.08.2018 державного реєстратора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ) Пилипчука Віталія Анатолійовича, 1/2 частина земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, адреса: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 . Підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ № 018530), виданий 01.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27705121. Право перенесено на підставі п. 20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 53 років, про що складено актовий запис № 1030, що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницкього районного управління юстиції у м. Києві 26 грудня 2013 року.

Його правонаступниками (спадкоємцями) є позивачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які успадкували після померлого батька право користування 3/4 частинами спірної земельної ділянки, решта, а саме 1/4 частина спірної земельної ділянки залишилась у користуванні ОСОБА_5 , що було встановлено рішенням суду у цивільній справі №753/18194/13-ц.

Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи № 000, з Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації), підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 30.08.2018 та виникнення права власності у відповідача на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :90:910:0005 стали наступні документи: - заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.08.2018; - технічна документація із землеустрою щодо складання Державного акта на право спільної часткової власності на земельну ділянку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 для житлового будинку та господарських будівель на АДРЕСА_1 ; державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 ; державний акт на земельну ділянку ОСОБА_6 ; рішення Київської міської ради № 116-2/217 від 28.01.1999 про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків та господарських будівель; рішення Київської міської ради № 1248/4686 від 08.07.2010 про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Дарницькому районі м. Києва.

03 серпня 2020 року позивач ОСОБА_3 звернулась до керівника «ЕКСПЕРТНО-ДОСЛІДНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ" з заявою про проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

07 вересня 2020 року судовим експертом "ЕКСПЕРТНО-ДОСЛІДНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ" Свістуновим Ігорем Сергійовичем складено висновок експерта № 559/09/2020 за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 116 ЗК України у редакції, чинній на час видання державного акта, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом (з 14 жовтня 2008 року абзац перший частини першої статті 116 ЗК України доповнений словами «або за результатами аукціону»).

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга статті 116 ЗК України у зазначеній редакції).

Право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації (частина перша статті 125 ЗК України в редакції, яка була чинною на час видання державного акта та до 1 травня 2009 року; з 1 травня 2009 року стаття 125 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права).

Державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43 у редакції, чинній на час видання державного акта).

Отже, підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права й обов`язки безпосередньо виникають, зокрема, з актів органів місцевого самоврядування (частина четверта статті 11 ЦК України). Отже, їхні рішення можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Підставами звільнення від доказування відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України є обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Нормою ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Таким чином, обставини встановлені рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2014 та рішенням апеляційного суду м. Києва від 08.12.20214 у силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України є преюдиційнимини та не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.10.2014 скасовано підпункт 4.1. пункту 4 рішення V сесії VI скликання Київської міської ради від 8 липня 2010 року №1248/4686 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд у Дарницькому районі м. Києва визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 018529 від 04 квітня 2011 року, виданий ОСОБА_5 на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої на АДРЕСА_1 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10-7-10399; визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №018530 від 01 квітня 2011 року, виданий ОСОБА_6 на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,1 га, розташованої на АДРЕСА_1 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10-7-10395.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, ОСОБА_5 , звернувшись до державного реєстратора з заявою про реєстрацію на себе права власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки надала скасований рішенням суду у цивільній справі №753/18194/13-ц правовстановлюючий документ, яким є державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 018529 від 04 квітня 2011 року.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, площа 0,1 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; вид використання земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 , індексний номер: 42772587 від 30.08.2018 15:49:47, державний реєстратор Пилипчук Віталій Анатолійович, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ), форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 1/2, власник ОСОБА_5 , підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: 10-7-10399 (бланк серії ЯЖ №018529), виданий 04.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27704148 та визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, площа 0,1 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; вид використання земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 , індексний номер: 42772587 від 30.08.2018 15:49:47, державний реєстратор Пилипчук Віталій Анатолійович, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ), Форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 1/2, власник ОСОБА_6 , підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ №018530), виданий 01.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27705121.

Щодо позовних вимог про припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі, то в задоволенні цих вимог, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволені позовних вимог, з огляду на наступне.

Так, представник позивачів посилається на ту обставину, що між позивачами та відповідачкою вже тривалий час існує певнй порядок користування спірним житловим будинком. На сьогоднішній день фактично є дві окремі квартири, що мають окремі входи та окремі комунікації. Припинення спільної часткової власності на частину житлового будинку з виділом позивачам в натурі частки із спільного майна, а саме: приміщень житлового будинку згідно встановленого порядку користування, не порушує прав та законних інтересів всіх співвласників. Укласти угоду між співвласниками про порядок користування земельною ділянкою неможливо, оскільки між співвласниками існують довготривалі неприязні стосунки.

В матеріалах справи міститься висновок експерта № 559/09/2020 за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Суд, звертає увагу, що експерт при проведення експертиз використовував державний акт про право власності на земельну ділянку від 01.04.2011 (бланк серії ЯЖ № 018530), який скасований рішенням суду у цивільній справі №753/18194/13-ц.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 статті 12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Законодавцем визначено, а саме ч. 1 ст. 79 ЦПК України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається в межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Зазначення доказів - це інформація, повідомлення про конкретні засоби доказування, на підставі яких підтверджується наявність чи відсутність викладених обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, що було виконано стороною позивача.

Якість доказування забезпечується визначеним ЦПК процесуальним порядком і способом їх дослідження.

Особливість по доказуванню полягає в тому, що воно виступає як право і обов`язок осіб, які беруть участь у справі. Вони мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні і письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування та заперечення, тобто мають право на доказування.

Сторони, подаючи докази, реалізують своє право по доказуванню і одночасно виконують обов`язок по доказуванню. Обов`язок по доказуванню покладається на того, хто звернувся за допомогою до суду.

Право доказування виступає як можливість подання доказів, участь в їх дослідженні, попередній оцінці та гарантується сукупністю процесуальних засобів і реалізується по волі заінтересованих осіб особисто або за допомогою суду у відповідності з своїми інтересами та вибором способу поведінки.

Обов`язок по доказуванню полягає у необхідності виконання комплексу відповідних дій, який гарантується настанням несприятливих правових наслідків у випадку їх невиконання, зокрема, відмовою суду визнати наявність юридичного факту у разі невиконання стороною обов`язку по його доказуванню; якщо позивач не доведе підставу вимоги, то в позові належить відмовити.

Невиконання обов`язку по доказуванню для сторін й інших суб`єктів правового спору матиме матеріально-правові і процесуально-правові наслідки.

Згідно ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

У постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925 цс15 зроблено висновок, що з врахуванням закріплених в пункті 6статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Таким чином суд має встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Таким чином, компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У судовому засіданні сторона відповідача заперечувала розмір компенсації в сумі 3 571,00 грн., посилаючись, на те, що вартість 2,2 кв.м. повинна становити 47 193,98 грн. (21 451,81 х 2,2 = 47 193,98), і аж ніяк не 3 571 грн.

Також, заперечувала, щодо запропонованого варіанту користування земельної ділянки, оскільки це призведе до порушення їй доступу до її частини житлового будинку.

Згідно ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Так, розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, позивачі не надали суду належних та допустимих доказів, які б обґрунтовано підтверджували існування обставин, про які останні зазначають у позовній заяві у розрізі процесуального закону.

Інші доводи позивачів, які наведені у позові, не впливають на висновок суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Що стосується заяви відповідача про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог, суд вважає, що у даному випадку позовна давність не застосовується.

Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд вбачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів понесені судові витрати у розмірі 1 681,60 грн., пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 133, 141, 200, 206, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, площа 0,1 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; вид використання земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 , індексний номер: 42772587 від 30.08.2018 15:49:47, державний реєстратор Пилипчук Віталій Анатолійович, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ), форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки 1/2, власник ОСОБА_5 , підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: 10-7-10399 (бланк серії ЯЖ № 018529), виданий 04.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27704148.

Визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер :90:910:0005, площа 0,1 га, цільове призначення: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; вид використання земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 , індексний номер: 42772587 від 30.08.2018 15:49:47, державний реєстратор Пилипчук Віталій Анатолійович, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, м. Київ), форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки 1/2, власник ОСОБА_6 , підстава виникнення права власності: державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЖ № 018530, виданий 01.04.2011, видавник: Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), номер запису про право власності: 27705121.

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1 681,60 грн.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), адреса: 01601, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 32-А, .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складено 09.05.2023

Суддя: