Справа № 214/3437/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу справи на розгляд іншому суду

18 травня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ТОВ «Промислові ремонти» та просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму, що належить їй від підприємства на день звільнення у розмірі 32 418,67 грн. та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у сумі 12 557,85 грн., посилаючись на порушення відповідачем вимог ст. 116 КЗпП України.

Дослідивши матеріали позову, суд дійшов таких висновків.

Згідно частини другої статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною першою статті 28 ЦПК України встановлено право позивача пред`являти позови в тому числі й ті, що виникають з трудових правовідносин, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Так, за матеріалами позову, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальністю відноситься до підсудності Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Місцезнаходження відповідача ТОВ «Промислові ремонти» зазначено за адресою: АДРЕСА_2 , що за територіальністю відноситься до підсудності Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Як убачається з тексту позовної заяви, позивачем подано позов на підставі ст. 27 ЦПК України за місцезнаходження відповідача.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції, тлумачить вказану статтю, як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає передусім те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статі 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною дев`ята статті 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене та зміст позовної заяви, суд вважає за необхідне передати вказану цивільну справу на розгляд за місцезнаходженням відповідача до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зазначивши, що згідно положень статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суд

ухвалив:

передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислові ремонти» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на розгляд до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 травня 2023 року.

Суддя С.І. Сіденко