ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м.Суми

Справа №592/5073/22

Номер провадження 22-ц/816/547/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ІНЖИНІРИНГ»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ІНЖИНІРИНГ»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2023 року, в складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене у м.Суми, повний текст якого складено 02 лютого 2023 року,

в с т а н о в и в:

08 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ІНЖИНІРИНГ» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої уточнені позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 23 вересня 2014 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем. Згідно з записом № 9 від 19.04.2022 року в трудовій книжці був звільнений в зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці за п.1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для звільнення став наказ АТ «Сумське машинобудівне науково- виробниче об`єднання- Інжиніринг» № 1361 від 19 квітня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 , старшого чергового оперативного управління охорони та режиму, звільнено з товариства за п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці. В той же час, підставою для винесення вищезазначеного наказу, став наказ АТ «Сумське машинобудівне науково- виробниче об`єднання- Інжиніринг» № 24 від 12 лютого 2022 року «Про зміну організаційної структури та штатного розпису «Управління охорони та режиму». Як свідчить персональне попередження, він був ознайомлений з наказом по AT «СМНВО- Інжиніринг» № 24 від 12 лютого 2022 року про те, що підпадає під можливе звільнення, з чим був не згоден. 18 лютого 2022 року він був попереджений про можливе вивільнення, з чим був не згоден. У зв`язку з можливим вивільненням, ОСОБА_1 не було запропоновано для працевлаштування всі наявні вакансії в АТ «СМНВО- Інжиніринг» станом на 01 лютого 2022 року, крім того, жодні заходи не приймалися адміністрацією товариства для переведення з його згоди на іншу роботу, відповідну роду його діяльності.

Вважав своє звільнення незаконним, оскільки його було проведено з порушенням вимог чинного трудового законодавства та просив: 1) поновити строк для звернення до суду з позовом; 2) визнати протиправним та скасувати наказ АТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - Інжиніринг» № 1361/ВК від 19 квітня 2022 року про його звільнення; 3) поновити його на посаді старшого чергового оперативного управління охорони та режиму АТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - Інжиніринг» з 19.04.2022 року; 4) стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - Інжиніринг» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 83856,21 грн; 5) стягнути з АТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - Інжиніринг» на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ АТ «Сумське машинобудівне науково -виробниче об`єднання «Інжиніринг» № 1361/ВК від 19 квітня 2022 «Про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці» ОСОБА_1 з посади старшого чергового оперативного управління охорони та режиму з 19.04.2022 року за п.1 ст. 40 КЗпП України, в зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого чергового оперативного управління охорони та режиму АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання «Інжиніринг» з 19.04.2022 року.

Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання «Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.04.2022 року по 11.01.2023 у розмірі 83856 грн 21 коп з утриманням необхідних податків та платежів.

Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання «Інжиніринг» судовий збір у розмірі 1073,60 грн в прибуток держави.

Стягнуто з АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання «Інжиніринг» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5600 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення присудження працівникові виплати заробітній плати, але не більше ніж за один місяць.

В апеляційній скарзі АТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ІНЖИНІРИНГ», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що у нього існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для звернення з позовом до суду у строк, передбачений ч. 1 ст. 233 КЗпПУкраїни, тому не було підстав для поновлення строку звернення до суду.

Доводить, що товариством не порушено процедури вивільнення ОСОБА_1 , проте, суд безпідставно дійшов висновку про порушення прав позивача, неврахувавши наданих відповідачем доказів, які спростовують позовні вимоги. Вважає, що рішення суду в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим, а розмір витрат на професійну правничу допомогу завищеним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Безугла К.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти скарги ОСОБА_1 та його представника адвоката Безуглої К.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч.1 ст. 4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями ч. 2 ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем, який неодноразово змінював найменування і з 01 серпня 2019 року був перейменований на АТ «Сумське машинобудівне науково- виробниче об`єднання - Інжиніринг». З 23 вересня 2014 року позивач працював на посаді чергового оперативного, пізніше - старшого чергового оперативного управління охорони та режиму, що підтверджується копією трудової книжки та копіями договорів підряду.

Наказом AT «СМНВО - Інжиніринг» № 24 від 12.02.2022 року «Про зміну організаційної структури та штатного розпису управління охорони та режиму» ліквідовано в організаційній структурі та штатному розписі «Управління охорони та режиму» внутрішню структурну одиницю «Група оперативного реагування» та вхідні в склад цієї групи: штатну посаду «Начальник групи» та дванадцять штатних посад «Старший черговий оперативний».

У цьому наказі підставою для зміни в організаційній структурі та штатному розписі «Управління охорони та режиму» внутрішньої структурної одиниці «Група оперативного реагування» зазначено про неналежне виконання функціональних обов`язків працівниками одиниці «Група оперативного реагування», однак доказів неналежного виконання функціональних обов`язків позивачем не надано.

ОСОБА_1 18 лютого 2022 року був ознайомлений з наказом по AT «СМНВО- Інжиніринг» № 24 від 12.02.2022 року та зазначив, що не згоден. Як свідчить персональне попередження, 18 лютого 2022 року він також був попереджений про можливе вивільнення, з чим був не згоден.

Відповідно до наказу АТ «СМНВО - Інжиніринг» № 1361/ВК від 19.04.2022 року «Про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці» ОСОБА_1 старшого чергового оперативного управління охорони та режиму, звільнено з AT «СМНВО - Інжиніринг» 19.04.2022 року, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України в зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати, згідно з ст. 44 КЗпП України.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Представник AT «СМНВО - Інжиніринг» в суді першої інстанції пояснила, що звільнення ОСОБА_1 було проведено у зв`язку із ліквідацією в організаційній структурі та штатному розписі «Управління охорони та режиму» внутрішньої структурної одиниці «Група оперативного реагування» та вхідні в склад цієї групи: штатну посаду «Начальник групи» та дванадцять штатних посад «Старший оперативний черговий». При цьому, переважне право залишення на роботі Товариством не застосовувалося, так як було ліквідовано структурну одиницю та всі штатні посади, які входили в склад цієї одиниці.

Судом встановлено, що одночасно з попередженням про звільнення, ОСОБА_1 не було запропоновано іншу роботу в AT «СМНВО - Інжиніринг», а тільки запропоновано заповнити бланк попередження про можливе вивільнення, де позивач зазначив, що «від запропонованих посад не відмовився, буду ознайомлюватися».

З відповіді на адвокатський запит від 27.06.2022 року за № 02-1/83 щодо вакантних посад, які пропонувалися вивільненому позивачу вбачається, що AT «СМНВО - Інжиніринг» надано перелік посад, які необхідні для комплектування на 19.04.2022 року без доказів, що підтверджують відмову ОСОБА_1 від запропонованих посад чи ознайомлення його з переліком запропонованих вакансій.

Суд важав, що адміністрацією Товариства не приймалися жодні заходи для переведення ОСОБА_1 з його згоди на іншу роботу, відповідну до роду його діяльності, хоча ОСОБА_1 мав переважне право на залишення на роботі в порівнянні з іншими працівниками, що були переведені до «Відділу охорони», Управління охорони та режиму, оскільки перед працевлаштуванням в AT «СМНВО - Інжиніринг» ОСОБА_1 мав стаж роботи 7 років в органах внутрішніх справ, близько 8 років безперервного стажу роботи на підприємстві відповідача, заходи дисциплінарного чи матеріального стягнення за неналежне виконання функціональних обов`язків до позивача не застосовувалися, мав високу працездатність та високий рівень показників, зарекомендував себе як сумлінний працівник. Займаній посаді відповідав в повному обсязі (згідно з характеристикою AT «СМНВО - Інжиніринг»). Згідно з свідоцтвом про народження має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Працездатного віку, закінчив Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ і отримав повну вищу освіту.

Судом враховано, що відповідач надав суду підтвердження переводу інших працівників тієї ж структурної одиниці на інші вакантні посади до складу «Відділу охорони» або до іншої структурної одиниці «Управління охорони та режиму», а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , натомість не надано суду доказів, чому саме цих працівників було переведено, а не ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки відповідач не виконав обов`язок з працевлаштування працівника та не довів, що вживав заходи, спрямовані на реальне працевлаштування позивача, суд дійшов правильного висновку про порушення прав позивача при звільненні.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до обгрунтованого висновку, що наказ відповідача № 1361/ВК від 19 квітня 2022 «Про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці» є незаконним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги про протилежне є безпідставними і висновків суду не спростовують.

Встановивши, що позивача було незаконно звільнено з роботи, суд дійшов правильного висновку про те, що право позивача було порушено, у зв`язку із чим є правові підстави для стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу. При обчисленні середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд правильно врахував період вимушеного прогулу та вимоги Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Пунктом 1 глави ХІХ Прикінцевих Положень Кодексу законів про працю України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи те, що в країні діє карантин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Питання щодо стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу вирішено згідно з законом.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди відповідача з ухваленим у справі судовим рішенням.

При цьому, апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 2930). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково -виробниче об`єднання ІНЖИНІРИНГ» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

С. С. Ткачук