Ухвала

23 травня 2023 року

місто Київ

справа № 756/9381/18

провадження № 61-6566ск23

Верховний Суд, який діє у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження

за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни, заінтересована особа - Комунальне підприємство «Харківський міський ломбард»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03 травня 2023 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заявник подав касаційну скаргу без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення з нею.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Щодо дотримання строків звернення з касаційною скаргою

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Верховний Суд виходить з того, що причини пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними, у тому випадку, коли таке недотримання строку касаційного оскарження зумовлене, зокрема, діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, які безумовно перешкоджали скаржникові своєчасно звернутися з такою скаргою.

Суд апеляційної інстанції постановив оскаржувану ухвалу 29 березня 2023 року, заявник подав касаційну скаргу 03 травня 2023 року, отже із пропуском строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, який закінчився 28 квітня 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, оскільки копію ухвали суду апеляційної інстанції він отримав засобами поштового зв`язку 21 квітня 2023 року, на підтвердження чого заявник надав копію конверта, яким апеляційний суд, за його твердженням, направив йому копію оскаржуваного рішення, а також витяг з офіційного сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» із відстеженням поштового відправлення.

Верховний Суд не визнає такі докази достатніми, оскільки з їх змісту неможливо встановити, чи дійсно цим поштовим відправленням заявнику направлялася копія ухвали Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року, а не інші документи або судові рішення, які не стосуються справи. Вочевидь, неможливо переконатися у тому, що суд апеляційної інстанції не вручав заявнику або його представникові копію оскаржуваного рішення раніше або у інший спосіб.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасності направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку копії оскаржуваного рішення або доказів отримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції, зокрема, у виді довідки суду першої або апеляційної інстанції про те, що в матеріалах справи немає доказів своєчасного направлення апеляційним судом копії оскаржуваного рішення поштовим зв`язком або про вручення заявнику копії судового рішення у приміщенні суду, а так само про направлення електронної копії судового рішення на електронну скриньку заявника.

Верховний Суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 повинен надати докази на підтвердження зазначеної ним дати отримання копії ухвали Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року.

Щодо сплати судового збору під час подання касаційної скарги

На порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ на підтвердження сплати судового збору.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2023 року визначено на рівні 2 684, 00 грн.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0, 2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі, становить 536, 80 грн.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додав клопотання, у якому просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року.

Клопотання ОСОБА_1 обґрунтовується тим, що розмір судового збору перевищує 5 % його річного доходу за попередній 2022 рік (2 312, 50 грн).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, § 111).

Частиною третьою статті 136 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б підтверджували вжиття нею всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Обов`язок зі сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, звільнення від сплати судового збору, відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених процесуальним законом, належить до повноважень суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Суд виходить з існування нагальної потреби у забезпеченні відповідального та добросовісного виконання учасниками розгляду справи своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих процесуальним законом повноважень.

Тож, враховуючи предмет та ціну позову, Верховний Суд визнає обов`язок заявника сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі у розмірі 536, 80 грн, тому відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору потрібно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документ, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, якщо заявник не усуне недоліки поданої касаційної скарги у строк, встановлений судом, така скарга вважатиметься неподаною і буде повернута цій особі (частина друга статті 393, частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 березня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у провадженні за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крижановської Юлії Сергіївни, заінтересована особа - Комунальне підприємство «Харківський міський ломбард», залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний