Справа № 275/344/23
УХВАЛА

про направлення матеріалів цивільної справи за підсудністю

11 квітня 2023 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «СК УНІКА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.09.2019 в м. Києві.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі суддею встановлено наступне.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Як визначено ч. 1 ст. 23 ЦПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦПК України.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

При зверненні саме до Брусилівського районного суду Житомирської області позивач посилається на норми ст. 27 ЦПК України, згідно якої позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом та ч. 9, 10 ст. 28 ЦПК, згідно яких позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи); позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Однак, в позові не наведено обставин та до нього не додано відповідних доказів, з яких би вбачалось, що останнім відомим місцем проживання відповідача є територія колишнього Брусилівського району Житомирської області, або що на ній розташоване його нерухоме майно.

Згідно відповіді відділу "Центр надання адміністративних послуг" Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, що надійшла до суду 10.04.2023, відповідач ОСОБА_1 не зареєстрований на території Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, відсутні відомості про зареєстроване місце проживання відповідача і в відповіді на запит судді з Єдиного державного демографічного реєстру.

Тобто суду не надано відомостей про останнє відоме місце проживання відповідача, його зареєстроване місце проживання , постійного заняття (роботи) чи місцезнаходження його майна.

Отже, Брусилівський районний суд Житомирської області не є належним судом для вирішення вказаного спору за положенням ст. 27, ч. ч. 9, 10 ст. 28 ЦПК України.

Згідно ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про направлення справи за підсудністю, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 6 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Згідно матеріалів справи, ДТП, за наслідками якої позивачу було заподіяно майнову шкоду, трапилася 15.09.2019 в м. Києві на перехресті просп. Ватутіна (нині Шухевича) та вул. Драйзера, тобто в Дніпровському районі м. Києва, справу про адмінправопорушення за ст. 124 КУпАП щодо відповідача розглядав Дніпровський районний суд м. Києва (а.с.37).

Тобто, у даній справі відсутні підстави для ї розгляду Брусилівським районним судом Житомирської області на підставі положень ст. 27, ч.ч.9,10 ст. 28 ЦПК України, однак наявні підставі для розгляду судом за місцем заподіяння шкоди на підставі ч. 6 ст. 28 ЦПК України.

Виходячи з аналізу положень ЦПК України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод, прецедентної практики ЄСПЛ, суд приходить до висновку про необхідність направлення означеної справи для розгляду по суті за підсудністю до суду, якому ця справа територіально підсудна в силу вимог ч. 6 ст. 28 ЦПК України - до Дніпровського районного суду м. Києва.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи № 275/344/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - направити за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ, вул. Пластова, 3).

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 11.04.2023.

Суддя П. В. Миколайчук