Провадження № 2/522/872/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючої судді - Ковтун Ю.І.,

за участі секретаря - Лахматової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», третя особа Профспілка «Первинна професійна спілка Одеського порту» про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), яка подана адвокатом Прощенком Денисом Володимировичем (РНОКППП НОМЕР_2 , адреса 65008, м.Одеса, вул. І.Рабіна, 17) до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» (, місцезнаходження: 65026, м.Одеса, площа Митна, 1) про поновлення на роботі, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» № 160КЗ-1 від 22.06.2021 про припинення трудового договору;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника директора з питань безпеки Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт»;

- стягнути з Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 410 000,00 гривень;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника директора з питань безпеки Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» та в частині стягнення з Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 40 000,00 гривень;

- стягнути з Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 30.12.2020 ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника директора з питань безпеки ДП «ОДЕСЬКИЙ ПОРТ». Наказом ДП «ОДЕСЬКИЙ ПОРТ» № 160КЗ-1 від 22.06.2021 позивача було звільнено з посади заступника директора з питань безпеки за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Однак, в період до 22.06.2021 він перебував постійно на своєму робочому місці у ДП «ОДЕСЬКИЙ ПОРТ», не здійснював прогул, що свідчить про те, що його звільнили незаконно. Факт його перебування на робочому місця в період до 22.06.2021 можуть підтвердити чисельні свідки, які працювали у ДП «ОДЕСЬКИЙ ПОРТ» у той період. Враховуючі те, що він до звільнення завжди перебував на робочому місці, то у ДП «ОДЕСЬКИЙ ПОРТ» були відсутні підстави для його звільнення. Вищевикладене свідчить, що наказ ДП «ОДЕСЬКИЙ ПОРТ» № 160КЗ-1 від 22.06.2021 про припинення трудового договору є незаконним та підлягає скасуванню. При визнані незаконним та скасуванні оскаржуваного позивач, відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, повинен бути поновлений на посаді заступника директора з питань безпеки ДП «ОДЕСЬКИЙ ПОРТ». Також відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України з ДП «ОДЕСЬКИЙ ПОРТ» на його користь підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу до дня фактичного поновлення на посаді з розрахунку середньомісячної заробітної плати у розмірі 40 000,00 грн. за календарний місяць.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.01.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зокрема зазначив, що 17.06.2021 ОСОБА_2 був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, про що складено відповідний акт про відсутність на роботі від 17.06.2021. Виправдувальних документів щодо своєї відсутності ОСОБА_1 не надав та відмовився надавати пояснення щодо своєї відсутності, що підтверджується актом про відмову надати пояснення від 17.06.2021. У зв`язку із відсутністю позивача на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 17.06.2021 начальником відділу з питань безпеки Мишко В.В. було подано службову записку до в.о. директора ДП «Одеський порт» Мясковського О.М., в якій до відома останнього були доведені обставини щодо порушень трудового розпорядку з боку позивача. 17.06.2021 ОСОБА_3 звернувся з поданням № 02-6/406 до голови Первинної професійної спілки Одеського порту Вельчеву В.А., в якому просив профспілковий комітет розглянути на своєму засіданні і дати згоду на звільнення ОСОБА_1 за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначив, що позивач порушив вимоги ст. 139 КЗпП України і пункт 3.1. Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Одеський порт» (додаток № 5 до Колективного договору на 2020-2025 р.р.) та скоїв прогул без поважних причин, а саме відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня. На підставі вище зазначеного було вирішено питання щодо звільнення позивача, що підтверджується Наказом про припинення трудового договору №160К 3-1 від 22.06.2021 (а.с. 31-40).

Також до відзиву на позовну заяву було додано клопотання про застосування строків позовної давності, в якому зазначає, що до позовної заяви ОСОБА_1 про поновлення на роботі необхідно застосувати строк позовної давності, що є окремою підставою для відмови у задоволенні такої позовної заяви (а.с. 38-34).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прощенка Д.В. про допит свідків задоволено. Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 (а.с. 78 - 79).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 17 лютого 2022 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прощенка Д.В. та витребувано з Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» інформацію про час входу ОСОБА_1 (пропуск № 49448-Ф) 17.06.2021 на територію ДП «Одеський морський торговельний порт» та час виходу ОСОБА_1 (пропуск № 49448-Ф) 17.06.2021 з території ДП «Одеський морський торговельний порт» (а.с. 81 82).

Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача (а.с. 123 125).

Ухвалою суду від 17.01.2023 без виходу до нарадчої кімнати залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача Профспілку «Первинна професійна спілка Одеського порту» (а.с. 130).

Представник позивача у судовому засіданні 01.03.2023 позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.03.2023 позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому засіданні 01.03.2023 з позовом не погодився, вважає його безпідставним.

06.04.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких зокрема зазначив, що відповідно до п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 (із змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами трудових спорів» прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин. Також, на це зауважено, зокрема, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2020 р. у справі № 199/8766/18 (провадження № 61-797св20). Позивач впродовж робочого дня 17.06.2021 був відсутній на робочому місці без поважних причин загалом 04:57 год., що є порушення правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Одеський порт» і безумовно є підставою для звільнення позивача із займаної посади згідно п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 146 - 147).

У судове засідання 12 квітня 2023 року учасники розгляду справи не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Прощенка Д.В. на адресу суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначив, що до матеріалів справи була долучена інформація з Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» щодо входу/виходу ОСОБА_1 17.06.2021 до ДП «Одеський порт». Із зазначеної інформації вбачається, що ОСОБА_1 не здійснював прогул 17.06.2021, оскільки не був відсутній на роботі безперервно більш ніж 3 години. Викладене свідчить про те, що ОСОБА_1 був незаконно звільнений за прогул, якого не допускав. У зв`язку з цим, оскаржуваний наказ підлягає скасуванню. Додатково повідомив, що у зв`язку з воєнним станом ОСОБА_1 не може забезпечити явку викликаних свідків, так як вони знаходяться поза межами Одещини. Слухання справи, яке призначене на 12.04.2023 о 14:30, просить провести без позивача та його представника, справу розглянути за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_9 на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути за його відсутністю.

Від представника третьої особи адвоката Субботіної Л.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складання повного тексту рішення є 16 травня 2023 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів викладений у статті 16 ЦК України.

Особа, право якої порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, визначеним статтею 16 ЦК України.

Судом установлено, що наказом ДП «Одеський порт» № 366К від 30.12.2020 ОСОБА_1 був прийнятий виконуючим обов`язки заступника директора з питань безпеки 31.12.2020 та наказом № 12К від 18.01.2021 призначений на посаду заступника директора з питань безпеки, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 Серія НОМЕР_3 (а.с. 11-12).

17.06.2021 в присутності в.о. начальника служби юридичної і договірної роботи ОСОБА_10 , начальника відділу з питань безпеки Мишка В.В. та заступника начальника відділу управління персоналом Бойко Г.О. було складено акт про відсутність на роботі, відповідно до якого ОСОБА_1 був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 17.06.2021. Також в присутності вказаних осіб було складено акт від 17.06.2021 про відмову надати пояснення, відповідно до якого заступник директора з питань безпеки ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення щодо відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 17.06.2021 (а.с. 47, 48).

17.06.2021 начальником відділу з питань безпеки Мишком В.В. було подано службову записку на ім`я в.о. директора ДП «Одеський порт» Мясковського О.М. щодо відсутності зокрема заступника директора з питань безпеки ОСОБА_1 на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 17.06.2021 року та запропоновано за порушення трудової дисципліни застосувати до ОСОБА_1 захід дисциплінарного стягнення, а саме звільнення за пунктом 4 статті 40 КЗпП України (прогул без поважних причин) (а.с. 46).

17.06.2021 в.о. директора ДП «Одеський порт» Мясковський О.М. звернувся з поданням № 02-6/406 до Голови Первинної професійної спілки Одеського порту Вельчева В.А., в якому просить Профспілковий комітет розглянути на своєму засіданні і дати згоду на звільнення ОСОБА_1 за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 45).

Як вбачається з протоколу № 17 засідання профкому первинної професійної спілки Одеського порту від 22 червня 2021 року надано згоду адміністрації ДП «Одеський порт» на звільнення з роботи заступника директора з питань безпеки ОСОБА_1 за пунктом 4 статті 40 КЗпП України за прогули без поважних причин (а.с. 139).

Наказом ДП «Одеський порт» про припинення трудового договору №160К 3-1 від 22.06.2021 ОСОБА_1 звільнено 22.06.2021 з посади заступника директора з питань безпеки за прогул без поважних причин, п. 4 ст. 40 КЗпП України. Підстави звільнення: акт, подання адміністрації, виписка із протоколу профспілки. З вказаним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений та копію наказу отримав 05.07.2021 (а.с. 44).

Відповідно до п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ДП «Одеський порт» (додаток № 5 до Колективного договору) працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, дотримуватися дисципліни праці - основу порядку на виробництві, своєчасно і точно виконувати розпорядження керівництва, використовувати весь робочий час для продуктивної праці, утримуватися від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов`язки, коректно і з повагою ставитися один до одного, не допускаючи грубощів і образ (а.с. 49 58).

Відповідно п. 1 Додатку до Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «Одеський порт» робочій час для керівників та службовців структурних підрозділів порту (у т.ч. Управління) встановлений з 8:30 год. до 17:30 год. з понеділка по четвер та у п`ятницю з 8:30 год. до 16:15 год. з обідньою перервою з 13:00 год. до 13:45 год. (а.с. 148 - 152).

Пунктом четвертим частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ч. 1 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Таким чином, у пункті 4 частини першої статті 40 КЗпП України встановлено право роботодавця обрати стягнення у вигляді звільнення як за скоєння одного прогулу, так і у разі, коли прогули мають тривалий характер. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника.

Обов`язок доведення вини працівника у порушенні трудової дисципліни на підприємстві покладено на роботодавця.

Крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є з`ясування поважності причин його відсутності.

Законодавством не визначено перелік обставин, за яких прогул вважається вчиненим з поважних причин, а тому, вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих працівнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Правова оцінка дисциплінарного проступку здійснюється на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Прогулом без поважних причин вважається полишення роботи без відповідного попередження роботодавця в установленому порядку про розірвання трудового договору або залишення роботи до закінчення строку попередження без згоди на це роботодавця, якщо такий договір укладено на невизначений строк; залишення без поважних причин особою, з якою укладено строковий трудовий договір, роботи до закінчення строку трудового договору; самовільне залишення молодим спеціалістом (молодим робітником) роботи, на яку його направили після закінчення відповідного навчального закладу, до закінчення строку обов`язкового відпрацювання; самовільне використання без погодження з роботодавцем днів відгулів, чергової відпустки тощо. Не може вважатися прогулом відсутність працівника на робочому місці за умови, що він присутній на підприємстві. Якщо працівник не залишив місця розташування підприємства, його не можна звільнити за прогул. До такого працівника можуть застосовуватися інші види дисциплінарного або громадського стягнення чи впливу.

Частиною першою статті 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 761/30967/15-ц).

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (стаття 149 КЗпП України).

Під час розгляду справи судом установлено, що 17.06.2021 позивач був відсутній на роботі понад три години.

Так, згідно з витягом з Єдиної інформаційної системи ОФ ДП «АМПУ», позивач ОСОБА_1 зайшов на територію підприємства о 8:47 після чого знову здійснив вхід о 10:11. Тобто, впродовж вказаного часового інтервалу здійснив вихід з території ДП «Одеській порт» поза перепускною системою і протягом цього часу був відсутній на робочому місці без поважних причин. У цей же день позивач знову здійснив вихід з території ДП «Одеській порт» об 11:13 та зайшов на територію підприємства о 13:50, що без урахування обідньої перерви становить 1:47 год. В подальшому, позивач покинув робоче місце о 15:50 і до кінця робочого дня на робочому місці не з`явився, тобто був відсутній 1:40 год. (а/с. 116).

Наведене свідчить, що впродовж робочого дня 17.06.2021 позивач був відсутній на робочому місці без поважних причин сумарно понад три години. Вказані обставини також підтверджується актами від 17.06.2021 про відсутність на роботі та про відмову надання пояснення та витягом з Єдиної інформаційної системи ОФ ДП «АМПУ».

Посилання представника позивача на те, що позивач не здійснював прогул 17.06.2021, оскільки не був відсутній на роботі безперервно більш ніж 3 години суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Доказів поважності відсутності позивача на роботі 17.06.2021 понад три години суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» № 160КЗ-1 від 22.06.2021 про припинення трудового договору не підлягають задоволенню.

Оскільки позовна вимога ОСОБА_1 про поновлення на посаді заступника директора з питань безпеки Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» є похідною від позовної вимоги про скасування наказу про звільнення, в задоволенні якої було відмовлено, тому підстави для поновлення позивача на роботі відсутні.

За змістом ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки позовна вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від попередніх двох вимог позову, в задоволенні яких судом відмовлено, тому і вказана позовна вимога також не підлягає задоволенню.

Щодо застосування строків позовної давності, які заявив відповідач суд зазначає наступне.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Отже, тільки у разі, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК і вирішити питання про наслідки такого спливу (або відмовити у задоволенні заявлених вимог у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір із застосуванням наведеної норми ЦК).

Між тим, із урахуванням викладеного, суд не застосовує наслідки пропуску строку позовної давності, про застосування яких було заявлено представником відповідача, оскільки в позові відмовлено за його недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені ОСОБА_1 слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», третя особа Профспілка «Первинна професійна спілка Одеського порту» про поновлення на роботі, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 16 травня 2023 року.

Суддя Ю.І. Ковтун