ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м.Суми

Справа №573/1850/22

Номер провадження 22-ц/816/529/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року, в складі судді Замченко А.О., ухвалене в м. Білопілля,повний текст рішення складено 15 лютого 2023 року,

встановив:

У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі АТ «Сумигаз») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послугу з розподілу природного газу по о/р № в сумі 2687,14 грн, інфляційних збитків в сумі 53,49 грн, 3% річних в сумі 15,49 грн та судового збору в сумі 2481 грн.

Свої вимоги мотивувало тим, що за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ОСОБА_1 АТ «Сумигаз» свою частину умов договору щодо надання послуг з розподілу природного газу побутовим споживачам виконало в повному обсязі в належній формі та в межах річної замовленої потужності з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Боржник свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.01.2021 по 30.11.2022 в розмірі 2687,14 грн.

Крім того, позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано за період січень 2021 січень 2022 року інфляційні збитки 53,49 грн, за період з 01.01.2021 по 31.01.2022 року 3% річних 15,49 грн.

Посилаючись на вказані обставини, просить позов задовольнити.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року позов АТ «Сумигаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 за послуги з розподілу природного газу до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2022 року в сумі 2687 грн 14 коп., інфляційні втрати в сумі 53 грн 49 коп., 3% річних у сумі 15 грн 49 коп., 2481 грн судового збору.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та винести правомірне рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при ухваленні рішення не взяв до увагу ту обставину, що він не сплачує за послугу з розподілу природного газу, оскільки АТ «Сумигаз» не хоче вирішувати питання щодо проходження наземного газопроводу по його приватній території шляхом укладення окремого договору за транзит газу, а у разі незгоди, щоб АТ «Сумигаз» повністю вилучив з його подвір`я увесь газопровід. Зазначає, що з вказаною пропозицією він звертався до позивача неодноразово, і у судовому засіданні також.

Також не погоджується, з тим, що з нього було стягнуто судовий збір. Вважає, що суд не взяв до уваги, що він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Вважає, що на нього поширюються пільги щодо сплати судового збору, передбачені пунктами8 та 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Наголошує на тому, що коли суддя Замченко А.О. зачитувала ухвалу в судовому засіданні, то вона не вказала, що він має заплатити на користь позивача судові витрати.

Також вважає, що суд не взяв до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 та Закон України № 2456-ІХ від 27.07.2022 року. При цьому вказує на те, що Білопільська територіальна громада, де він проживає, розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій.

Від АТ «Сумигаз» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Стосовно стягнення з відповідача судового збору, вважає, що суд правильно виходив з того, що відсутні підстави для застосування ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в частині звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 . Наголошує на тому, що відносини між Оператором ГРМ та споживачами регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Умови цього договору є однаковими для всіх споживачів. Зазначає, що річну замовлену потужність за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який відкрито за адресою АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 слід розраховувати згідно глави 6 розділу IV Кодексу ГРМ, оскільки споживач фактично користувався послугою з розподілу природного газу. Вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі, повно та всебічно дослідив всі обставини справи та вірно дійшов висновку, що позивачем вірно було нараховано річну замовлену потужність за адресою споживання послуги з розподілу природного газу, а доводи скаржника про неповне дослідження доказів по справі під час розгляду справи судом першої інстанції є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, позивач АТ «Сумигаз» здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території м. Суми, Сумської області та с. Мойка Краснокутського району Харківської області (а.с. 54-55).

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (на даний час Сумський район) Сумської області (а.с. 9-10) та отримує послугу з розподілу природного газу.

Згідно довідки АТ «Сумигаз» відповідач зареєстрований за вказаною вище адресою, на нього відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є передані абонентом через колцентр контрольні показники лічильника природного газу 30.06.2019 року та здійснена оплата послуг з розподілу природного газу 12.07.2019 року в сумі 100 грн через відділення «Ощадбанк» (а.с. 12).

Позивачем надано розрахунок річної замовленої потужності за вказаною адресою, відповідно до якого річна замовлена потужність на 2021 рік 1046,1300 куб. м, щомісячна 87,1775 куб. м, річна замовлена потужність на 2022 рік 1187,1100 куб. м, щомісячна 98,9258 куб. м (а.с. 14).

13.10.2022 року позивачем на адресу відповідача було направлено досудове попередження про сплату боргу станом на 13.10.2022 року в сумі 2528,07 грн, яке було отримано 19.10.2022 року (а.с. 15-16).

Відповідно до розрахунку позивача заборгованість ОСОБА_1 за послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2021 року по 30.11.2022 року становить 2687 грн 14 коп.

Також позивачем надано розрахунок інфляційних втрат за період січень 2021 січень 2022 року на суму 53 грн 49 коп. та розрахунок трьох відсотків річних за період січень 2021 січень 2022 року в сумі 15,49 грн (а.с. 6-7).

29 червня 2022 року Білопільським районним судом Сумської області було видано судовий наказ № 573/537/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за послуги з розподілу природного газу для газопостачання за період з 01 січня 2021 року по 30 квітня 2022 року в сумі 1573 грн 63 коп.; 53 грн 49 коп. інфляційних збитків за період з січня 2021 року по січень 2022 року, 3% річних в сумі 13 грн 60 коп. за період з 01 січня 2021 року по 31 січня 2022 року, а також 248 грн 10 коп. судового збору (а.с. 37).

В подальшому ОСОБА_1 подав суду заяву про скасування судового наказу, яку ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 14 липня 2022 року було повернуто без розгляду (а.с. 38-41).

Постановою Сумського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 14 липня 2022 року скасовано і справу направлено для подальшого розгляду до суду першої інстанції (а.с. 44-45).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незгоди відповідача сплачувати за надані послуги з розподілу природного газу.

Відносини між сторонами регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 .

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 40 Закону України «Про розподіл природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

За приписами п.7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відповідно до вимог передбачених ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів , виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться ( роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі статтею 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання вимог абзацу 2 пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ 30 грудня 2015 року в офіційному друкованому виданні газета «Сумщина» №49 було опубліковано Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам (а.с. 13).

12 липня 2019 року була здійснена оплата послуг з розподілу природного газу в сумі 100 грн (а.с. 12), а у травні 2021 року на суму 669,52 грн (а.с. 14).

В суді першої інстанції відповідач вказав, що оплату здійснювала його дочка, проте жодних доказів на підтвердження цих обставин суду не надав.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаному будинку встановлені газові прилади, зокрема газова плита 2 шт., котел 1шт. та газова колонка. АТ «Сумигаз» надає послуги з розподілу природного газу, в тому числі і за вказаною адресою, а відповідач, як споживач, свої зобов`язання по оплаті отриманих послуг належним чином не виконує, у зв`язку з чим наявна заборгованість в сумі 2687 грн 14 коп.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що між сторонами на підставі публічного договору склалися фактичні договірні відносини, а оскільки відповідач не виконав умов укладеного договору, то заборгованість за надані послуги підлягає стягненню в судовому порядку з урахуванням вимог передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Щодо того, що відповідач не підписував договір розподілу природного газу,колегія суддів зауважує, що для встановлення договірних відносин щодо послуги розподілу природного газу між споживачем та оператором ГРМ не вимагається двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що відповідач не сплачує заборгованість за послуги з розподілу природного газу, оскільки АТ «Сумигаз» не бажає укласти з ним договір за транзит газу по його приватній території, слід зазначити, що оскільки договір розподілу природного газу є договором приєднання, то в силу приписів ст. 634 ЦК України може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тобто в даному випадку, здійснюючи споживання природного газу та здійснивши плату за послугу з розподілу природного газу відповідач приєднався до договору з розподілу природного газу, відповідно має обов`язок оплатити надані послуги.

Заперечень щодо розрахунку заборгованості апеляційна скарга не містить.

Стосовно посилання скаржника на постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» колегія суддів зауважує, що ця постанова застосовується з 24.02.2022 року до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, а позивачем пред`явлені вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період по січень 2022 року, та не охоплює період з 24.02.2022 року.

Стосовно Закону України № 2456-ІХ від 27.07.2022 року «Про внесення зміни до пункту 10 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» щодо зупинення виконання рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги у період дії воєнного стану» колегія суддів зауважує, що вказаний закон врегульовує питання зупинення у період дії воєнного стану вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях, зокрема, з виконання рішень про стягнення з фізичної особи заборгованості за житлово-комунальні послуги в територіальних громадах, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, проте не звільняє від обов`язку оплати за отримані житлово-комунальні послуги.

За встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сумигаз» заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2022 року в сумі 2687 грн 14 коп., інфляційних втрат в сумі 53 грн 49 коп., 3% річних у сумі 15 грн 49 коп.

З приводу незгоди відповідача щодо стягнення з нього судового збору, слід зазначити наступне.

Відповідачем надані докази того, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, про що надав відповідне посвідчення. Крім того, надав посвідчення, що він є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Проте, в даній справі він є споживачем житлово-комунальних послуг, а тому на нього поширюються пільги щодо сплати судового збору для споживачів, за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У зв`язку із зазначеним рішення суду підлягає зміні в частині розподілу судових витрат, у зв`язку з чим необхідно виключити з абзацу другого резолютивної частини рішення суду слова та цифри «2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. судового збору».

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід компенсувати АТ «Сумигаз`за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2481 грн 00 коп.

Враховуючи ціну позову, дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року змінити в частині розподілу судових витрат, виключивши з абзацу другого резолютивної частини рішення суду слова та цифри «2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. судового збору».

Компенсувати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати зі сплати судового збору за поданняпозовної заяви в сумі 2481 гривня 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко