ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/519/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/4852/21 Категорія: 304090000 Демчик Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Василенко Л.І., Нерушак Л.В., розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу Комунального підприємства (КП) «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2022 року у справі за позовом КП «Черкасиводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за водопостачання, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року КП «Черкасиводоканал» звернулося до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами.

За адресою АДРЕСА_1 відсутній лічильник водопостачання.

Нарахування за послуги здійснюються відповідно до п.21 Постанови КМУ № 630. У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого станом на 01.07.2021 року утворилась заборгованість за послуги з водопостачання на суму 3447,86 грн. Крім того, позивачем на суму заборгованості нараховано інфляційні в сумі 7,57 грн. та 3 % річних в сумі 51,21 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення, на загальну суму 3506,64 грн., витрати за сплату судового збору в сумі 2270,00 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №142 від 05.02.2019 року не встановлювалася норма витрат кубічних метрів в місяць з водокористування саме з водорозбірних дворових колонок.

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, заборгованість розрахована за період з 08.2018 року по 01.07.2021 року за тарифами, встановленими рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №142 від 05.02.2019 року, що є неправомірним.

Крім того, п. 21 Правил передбачено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Таким чином, відсутність водопостачання в кімнаті, в якій зареєстровані відповідачі свідчить про недотримання позивачем вимог визначених в Правилах надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Крім того, позивачем не надані докази на підтвердження того, що відповідачі є споживачами його послуг за адресою АДРЕСА_1 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду КП «Черкасиводоканал» звернулося з апеляційною скаргою в якій вказує, що рішення ухвалено з неповним дослідженням доказів у справі, з порушенням норм процесуального права та з недотриманням норм матеріального права. Просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обгрунтування рішення суду тим, що будинок АДРЕСА_2 не є приватним житловим будинком, а норми споживання з дворових водорозбірних колонок встановлені саме для таких, є помилковим.

Також зазначене в рішенні не зовсім відповідає дійсним обставинам справи. До серпня 2018 року відповідачами отримані послуги водопостачання оплачувалися вчасно та в повному обсязі. Заборгованість виникла за період з 01.08.2018 року по 01 липня 2021 року. В межах цього періоду до 01.03.2019 року нарахування за послуги здійснювалися відповідно до норм споживання, встановлених рішенням ВК ЧМР №1779 від 26.10.2010 року (продовжено дію рішенням ЧМР №1138 від 20.10.2015 року), за яким відсутній розподіл на розділи та, відповідно, немає розділу «для приватних житлових будинків». Для нарахувань спожитих послуг застосовувалась норма пункту 33 «водокористування з водорозбірних колонок дворових 4,5 м3 на 1 особу на місяць» (додаток 3).

Частину спірного періоду з 01.03.2019 року по 01.07.2021 року нарахування за послуги здійснювалося відповідно до норм споживання, встановлених рішенням ВК ЧМР №142 від 05.02.2019 року.

Вказує, що КП «Черкасиводоканал» надає послуги централізованого водопостачання населенню м. Черкаси, зокрема, і будинку АДРЕСА_2 з дворової водорозбірної колонки. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровані та мешкають в кв. 9 вказаного будинку, отже є споживачами послуг, що надає підприємство.

Звернуто увагу, що за умовами, визначеними в ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та в п.п. 1 п. 29 Правил, споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Відповідних заяв з офіційними документами з місця перебування від відповідачів підприємству не надходило. Тому, відсутні підстави для зменшення розміру плати за послуги водопостачання та зміни кількості споживачів за вказаною квартирою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 , ОСОБА_1 адвокат Крамаренко С.Я. вказує, що скаржником не надано до суду доказів того, що у випадку відсутності у рішенні ВК ЧМР встановлених норм споживання води для багатоквартирного будинку із дворовою водорозбірною колонкою, скаржник має право на власний розсуд встановлювати такі норми споживання.

Таким чином, за відсутності нормативів споживання води на зазначену категорію будинків, скаржник на власний розсуд застосував норматив рішення ВК ЧМР №142 від 05.02.2019 року розділу 2 «приватні житлові будинки» п. 2 «з дворовими водорозбірними колонками».

Крім того, враховуючи те, що скаржник не надав суду першої інстанції доказів на підтвердження того, що відповідачі є споживачами його послуг за адресою АДРЕСА_2 , судом першої інстанції було обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог скаржника.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату на підставі Постанови Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал».

ОСОБА_2 є власником кімнати АДРЕСА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 15 грудня 2011 року.

Згідно з довідкою Відділу реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Внаслідок не сплати за надані послуги водопостачання станом на 01.07.2021 року за відповідачами утворилась заборгованість на суму 3447,86 грн., а з врахування інфляційних втрат в сумі 7,57 грн. та 3% річних в сумі 51,21 грн, на загальну суму 3506,64 грн.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Статтями 7, 8 вищевказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №1779 від 26.10.2010 року «Про затвердження лімітів водопостачання в м. Черкаси на 2011-2015 роки» затверджена норма витрат кубічних метрів в місяць з водокористування з водорозбірних дворових колонок в розмірі 4,5 куб.м.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №142 від 05.02.2019 року «Про затвердження лімітів та нормативів питного водопостачання в м. Черкаси на 2019-2021 роки» затверджена норма споживання послуг з централізованого постачання питної води на 1 особу для приватних житлових будинків з дворовими водорозбірними колонками в розмірі 4,56 м3/місяць.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про неправильне нарахування вартості послуг, як для приватних житлових будинків, оскільки норми водоспоживання для будинків з дворовими водорозбірними колонками знаходяться саме в розділі «приватні житлові будинки» нормативів питного водопостачання для населення м. Черкаси на 2019-2021 року, затверджених рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 05.02.2019 року №142.

При цьому, в рішенні виконавчого комітету Черкаської міської ради №1779 від 26.10.2010 року «Про затвердження лімітів водопостачання в м. Черкаси на 2011-2015 роки» та рішенні виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20.10.2015 року №1138, яким внесено зміни до рішення ВК ЧМР від 26.10.2010 №1779 (продовжено дію рішення ЧМР №1138 від 20.10.2015 року), відсутній розподіл на розділи та, відповідно, немає розділу «для приватних житлових будинків. Тому для нарахувань спожитих послуг застосовувалась норма пункту 33 «водокористування з водорозбірних колонок дворових 4,5 м3 на 1 особу на місяць».

Колегія суддів вважає, що нарахування плати за наданні послуги з водопостачання здійснено у відповідності до чинних тарифів та нормативів.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що надані позивачем послуги не оплачені належним чином, тобто боржники допустили прострочення виконання зобов`язання.

Отже кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.

Щодо посилань відповідачів про неотримання послуг з водопостачання, у зв`язку із зміною місця проживання, то колегія суддів враховує наступне.

23.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до КП «Черкасиводоканал» із заявою про не нарахування плати за послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 , оскільки водопостачання та водовідведення в будинку відсутнє.

Як вбачається з акту опитування сусідів від 27.07.2022 року ОСОБА_2 , дійсно проживає за адресою АДРЕСА_4 з вересня 2018 року.

Згідно акту обстеження житлового приміщення від 27.07.2022 року, в кімнаті АДРЕСА_3 відсутні системи водопостачання та водовідведення з часу будівництва гуртожитку. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично не проживають в кімнаті №9 з вересня 2018 року.

Крім того, як вбачається з акта обстеження від 03.08.2022 року, складеного представником КП «Черкасиводоканал», за адресою м. Черкаси пров. Вишневий, 33, дворова колонка знаходиться в дворі, в будинку вода відсутня, труби зрізано в підвалі, опалення в будинку не має, водовідведення відсутнє. Абонент не проживає з 2012 року. Пропонується призупинити нарахування у зв`язку з проживанням за іншою адресою.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

З огляду на підпункт перший пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (що діяв станом на момент звернення з позовом) споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

З огляду на викладене, відповідачі, які стверджують, що не проживали у зазначеній кімнаті, а тому і не споживали комунальні послуги, повинні були надати постачальнику комунальних послуг належним чином підтверджену заяву про не проживання у кімнаті разом із відповідними підтверджуючими доказами такого не проживання. В протилежному випадку, відповідачі несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг у кімнаті, за якою зареєстровано їх місце проживання.

Зі змісту поданої до КП «Черкасиводоканал» заяви ОСОБА_2 від 23.10.2018 року вбачається, що останній вказував на відсутність водопостачання у кімнаті, а тому просив не нараховувати плату за послуги, які фактично не надаються.

Водночас, у даній заяві не міститься інформації про не проживання ОСОБА_2 у кімнаті.

Відповідач ОСОБА_1 також із заявами до КП «Черкасиводоканал» не зверталася.

З огляду на обставини у даній справі, колегія суддів зауважує, що у разі наявності підстав та підтверджуючих доказів зазначених вище обставин, відповідачі не позбавлені права звернутися до підприємства надавача послуг для здійснення їх перерахунку.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України).

Із матеріалів апеляційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є обґрунтованою і наведені в ній доводи дають підстави для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову КП «Черкасиводоканал».

Відповідно до частини 13 статі 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач поніс витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції у розмірі 2270,00 грн. та витрати у зв`язку з подання апеляційної скарги 3405,00 грн., такі витрати повинні бути стягнуті на його користь з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради - задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за водопостачання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради заборгованість за послуги водопостачання в сумі 3447,86 грн., інфляційні нарахування в сумі 7,57 грн. та 3% річних в сумі 51,21 грн., всього на загальну суму 3506, 64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2837,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2837,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді