Справа № 399/947/14-ц
Провадження № 4-с/399/3/2023
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді: Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гриценко Т.М., представника скаржника Бовконюка С.А., начальника відділу ДВС Клименюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Онуфріївка справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Онуфріївського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курила Максима Володимировича,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Онуфріївського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курила Максима Володимировича щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 55017166 з примусового виконання виконавчого листа № 399/947/14, виданого Онуфріївським районним судом 17.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Терра банк» 7024, 73 грн.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 07.11.2017 начальником Онуфріївського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Кіровоградській області Клименюк Н.В. було відкрито виконавче провадження № 55017166 з примусового виконання виконавчого листа № 399/947/14-ц, виданого Онуфріївським районним судом 17.02.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Терра Банк» 7024, 73 грн.

23.03.2023 з Реєстру їй стало відомо про те, що стягувач за виконавчим провадженням № 55017166 ПАТ «Терра Банк» припинено, про що в реєстр ЮО 15.05.2019 внесено запис № 4044222 про припинення в результаті ліквідації, згідно витягу № 68 від 23.03.2023 у ПАТ «Терра Банк» правонаступники відсутні.

23.03.2023 її представником адвокатом Бовконюком С.А. подано заяву Онуфріївському відділу ДВС про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, але таку можливість йому не надали, тому 23.03.2023 він подав заяву про закінчення виконавчого провадження № 55017166 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з припиненням стягувача, до якої додано копію витягу № 68.

Вказане виконавче провадження перебуває на примусовому виконанні у старшого державного виконавця Курила М.В., який зобов`язаний був 23.03.2023, тобто в той день, коли він дізнався про це, винести постанову про закриття виконавчого провадження. Але, згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, навіть станом на 27.03.2023 виконавче провадження не було закінчено, що свідчить про бездіяльність старшого державного виконавця Курила М.В. Просив скаргу задовольнити та зобов`язати старшого державного виконавця Курила М.В.

Ухвалою судді від 28.03.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд скарги.

01 травня 2023 року від Онуфріївського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив, згідно якого державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень. Вищевказані заяви розглянуто у відповідності до ЗУ «Про звернення громадян» вчасно, надано письмові відповіді, які були направлені на електронну адресу, та додані копії документів про вчинення дій.

У судовому засіданні представник скаржниці адвокат Бовконюк С.А. скаргу підтримав, та просив її задовольнити з підстав, викладених в ній.

Начальник Онуфріївського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Клименюк Н.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги з підстав, викладених у відзиві. Крім того, зазначила, що 30.03.2023 нею винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 55017166.

Представник ПАТ «Терра Банк» в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази, з`ясувавши обставини, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з таких підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 та п. 3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Таким чином, оскільки юридичну особу стягувача ПАТ «Терра Банк» припинено та відсутні його правонаступники, тому, в даному випадку, у державного виконавця були правові підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1ст. 39 Закону № 1404-VІІІ.

Згідно ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

За таких обставин, підстави для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження № 55017166 настали 23.03.2023.

30.03.2023 начальникомОнуфріївського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Клименюк Н.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55017166, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішень, тобто на день розгляду справи судом бездіяльності державного виконавця не вбачається, при цьому державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, тому суд вважає, що з боку державного виконавця права чи свободи заявника порушені не були, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 79 достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що твердження скаржника про порушення бездіяльністю державного виконавця його прав не винесенням постанови про закінчення виконавчому провадженні № 55017166 не доведені, оскільки скаржником не надано доказів на підтвердження зазначених обставин, отже, відсутні підстави для визнання бездіяльності старшого державного виконавця Курила М.В.

Керуючись ст.ст.13, 133, 138, 140, 141, 447, 451, 452 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Онуфріївського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Курила Максима Володимировича відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти діб з дня проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Повний текст ухвали складено 12 травня 2023 року.

Суддя М.М. Лях