Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2023 Справа №607/11517/22

Провадження №2/607/240/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника позивача адвоката Бабій Н.І.

представника відповідача адвоката Куцмиди В.І.

представника відповідача адвоката Ващук Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бабій Назарій Іванович до Публічного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бабій Н.І., звернулася до суду з позовом до відповідачів Публічного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» грошові кошти в розмірі 21 149,03 грн в рахунок страхового відшкодування витрат на лікування; стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» грошові кошти в розмірі 1290,50 грн в рахунок страхового відшкодування моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 178 709,48 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 03.07.2021 близько 18:35 год. по вул. Текстильна в м. Тернопіль відбулось зіткнення автомобіля «Honda НR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Pеugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримала пасажир автомобіля «Pеugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 . Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2021 справа №607/15340/21 було встановлено, що під час руху водій ОСОБА_2 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) ПДР України. Так, в наслідок ДТП вона, як потерпіла, отримала тілесні ушкодження у виді масивної травми м`яких тканин голови переважно, обличчя- синці на добовій та тім`яній ділянках волосяної частини голови справа, спинці носа, повіках лівого ока, гематома м`яких тканин ділянки лівої носо-губної складки, рани червоної кайми (облямівки) верхньої губи та її слизової оболонки на цьому ж рівні зліва, скальпована рана м`яких тканин (ясен) альвеолярного відростку верхньої щелепи на рівні 1-3 зубів зліва, з крововиливом у слизову оболонку від 4-го правого до 3 -го лівого зубів; із закритим переломом кісток носа зліва із зміщенням; підвивихом другого верхнього зуба. У подальшому перебігу порушенням (асиметрія носо-губних складок, набряклість лівої половини обличчя, гіпостепзія в лівому куті верхньої губи та над губою, в ділянці виличної кістки зліва). Вказаним вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Внаслідок вищевказаного ДТП вона понесла витрати на лікування, проходження обстежені та купівлю ліків. Так, відповідно до довідки, виданої лікарем стоматологом ОСОБА_4 від 03.08.2021, вона понесла витрати на лікування, а саме на шинування фронтальної групи зубів у розмірі 1500 грн, покриття фронтальних зубів металокерамічними коронками у розмірі 10 000 грн, вкладки кореневі у розмірі 2200 грн, відбитки - 1250 грн, ендодентне лікування - 3400 грн, тимчасові коронки 2600 грн. Дані витрати також підтверджуються Рахунком фактурою №1 від 04.03.2022 року. Окрім цього вона понесла витрати на придбання ліків: 03.07.2021 на суму 274,05 грн, 04.07.2021 на суму 267,89 грн, 05.07.2021 на суму 193,92 грн; 950 грн; 1200 грн; 08.07.2021 на суму 76,10 грн, 19.07.2021 на суму 155 грн, 17.09.2021 року на суму 573,43 грн. Також вона понесла витрати у розмірі 750 грн на проведення комп`ютерної томограми головною мозку та витрати у розмірі 420 грн на консультацію невролога. Протиправні дії ОСОБА_2 завдали їй майнову шкоду, що полягала у вищенаведених витратах, які вона понесла на лікування, проходження обстежень та на купівлю ліків на загальну суму 25 810,39 грн, що підтверджується фіксальними чеками та довідками, що додаються до даного позову. Враховуючи те, що їй було заподіяно шкоду у ДТП внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки «Нonda НR-V», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 в останнього настала цивільно-правова відповідальність з відшкодування заподіяної шкоди. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Нonda НR-V», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «HACK «ОРАНТА» поліс №ЛТ/0134929. Таким чином, вона має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену їй шкоду. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована, вона вирішила відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страховою відшкодування саме від ПАТ «HACK «ОРАНТА», таке право вибору, як відновити своє порушене право, не виключне її право і ніхто не може їй вказувати, як його відновлювати, оскільки таке гарантоване законом. Її представником адвокатом Бабій Н.І. 04.02.2022 на адресу ПАТ «HACK «ОРАНТА», як до страховика, було направлено заяву на виплату страхового відшкодування матеріальної шкоди. Однак ПАТ «HACK «ОРАНТА» було виплачено лише 4661,36 грн. Що є значно меншим від суми завданої шкоди, а саме 25 810,39 грн. А тому враховуючи вищенаведене, вона змушена звернутись до суду, з метою стягнення із ПАТ «HACK «ОРАНТА» відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 21 149,03 грн.

Крім того, зазначила, що оскільки страхова виплата за шкоду, заподіяну її здоров`ю становить 25 810,39 грн, то ПАТ «HACK «ОРАНТА» повинно виплатити їй страхове відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 1290,52 грн, що становить 5% від розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Вказала, що окрім майнової шкоди вона також зазнала моральної шкоди, яку вона оцінює у грошовому еквіваленті 180 000 грн. так, внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , їй спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Одразу після ДТП після автомобілем швидкої допомоги вона була доставлена в приймальне відділення КПП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР, де відбулось зшивання верхньої рани губи і альвеолярного відростку верхньої шелепи. Окрім цього, як вже вона. отримала внаслідок ДТП багаточисленні травми області голови, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я близько 26 днів. Внаслідок чого вона не мала змоги ходити на роботу, оскільки в неї були сильні болі в області щелепи голови та обличчя, а також обличчя було все в гематомах та сильно опухле. Окрім цього, внаслідок того, що відбулось зшивання верхньої губ і альвеорального відростка верхньої щелепи, вона не могла нормально харчуватись, говорити та навіть спати. Будь-який лишній рух обличчям чи головою призводило до сильних болів. По сьогоднішній день вона боїться їздити в автомобілі, як сама, так і зі своїм чоловіком, оскільки згадки про ДТП її не покидають. На даний час в наслідок ДТП у неї знизилась працездатність, постійна депресія, відсутність здорового сну та апетиту, постійне відчуття страху. Разом з цим у неї присутні часті головні болі. Також вона змушена проходити лікування у лікаря невролога. ОСОБА_2 жодного разу не поцікавився її станом здоров`я, не намагався зустрітись і запропонувати свою допомогу у лікуванні, жодного разу не намагався попросити вибачення за скоєне. Глибину її душевних страждань важко описати, але вона є очевидною з викладених вище обставин. З вини обвинуваченого вона змушена прикладати значних зусиль для повернення до свого звичного стану. Відтак, визначена нею сума у розмірі 180 000 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди у повній мірі відповідає критеріям розумності та справедливості.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.09.2022 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

03.10.2022 судом зареєстровано відзив на позову заяву поданий представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Куцмида В.І., згідно з яким ОСОБА_2 не погоджується з вимогами заявленими у позові, вважає їх необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню з огляду на нижченаведене. В обґрунтування підстав для стягнення моральної шкоди позивач посилається, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, потерпіла після ДТП була доставлена у приймальне відділення КНП «Тернопільська університетська лікарня», де відбулося зшивання верхньої рани губи і альвеолярного відростку верхньої щелепи, потерпіла отримала внаслідок ДТП багаточисленні травми області голови, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я близько 26 днів. Відповідач критично ставиться до тверджень позивача. Зокрема, як вбачається зі змісту доданої самою ж позивачем довідки непрацездатності №476, видана вона була 05.07.2021, у графі стати до роботи зазначається дата: «двадцять сьомого липня». Таким чином можна дійти логічного висновку, що позивач перебувала на лікарняному понад 21 день, але ніяк не близько 26 днів, як про це зазначає у позові.

Крім того, як вбачається зі змісту висновку експерта № 583, в ньому відсутні відомості, які б дали змогу встановити той факт, що на тілі потерпілої були виявлені сліди від ременів безпеки при ДТП. З вищевикладеного можна зробити висновок, що в порушення Правил дорожнього руху потерпіла вона ж пасажир ТЗ не була пристебнута ременем безпеки в момент ДТП, що і спричинило їй ушкодження. З урахування того факту, що потерпіла нехтувала правилами безпеки дорожнього руху, а саме п. 5.2 Правил дорожнього руху, розмір моральної шкоди має бути зменшений. У позові позивач зазначає, що по сьогоднішній день боїться їздити на автомобілі, як сама так і зі своїм чоловіком, оскільки згадки про ДТП її не покидають. Станом на сьогоднішній день, у потерпілої знизилась в наслідок ДТП працездатність, постійна депресія відсутність здорового сну та апетиту, постійне відчуття страху. Разом з цим у неї присутні часті головні болі. Окрім цього, потерпіла змушена на сьогоднішній день проходити лікування у лікаря невролога. Натомість жодного достовірного та достатнього доказу, які б підтверджували вищевикладені обставини позивачем до позову не додано.

Зазначив, що у позові позивач вказує, що ОСОБА_2 жодного разу, не поцікавився станом здоров`я потерпілої, не намагався зустрітися і запропонувати свою допомогу у лікуванні, жодного разу не намагався попросити вибачення за скоєне. Натомість в порушення частини першої статті 81 ЦПК України позивач не доводить ті обставини на які посилається. Твердження позивача спростовується достатніми та достовірними доказами, зокрема скріншотом переписки у месенджері Viber. Окрім того, під час судового засідання у справі №607/15340/21, ОСОБА_2 просив вибачення у позивача. Також, відповідач неодноразово телефонував чоловіку потерпілої та цікавився її здоров`ям, неодноразово запитував чи потрібна матеріальна допомога позивачу, що підтверджується скріншотами з журналу виклику. Також, ОСОБА_2 неодноразово звертався до позивача з пропозицією про сплату матеріальної та моральної шкоди, що підтверджується скріншотом переписки у месенджері Viber, а також фіскальними чеками № 348 та № 380.

Таким чином, розмір моральної шкоди у сумі 178 709,78 грн є значно завищеним та не підлягає відшкодуванню. Окрім того, в позові вказано, що 17.09.2021 потерпіла понесла витрати у розмірі 750 грн на проведення КТ головного мозку та 420 грн на консультацію приватного невролога. У висновку невролога є анамнез (історія) захворювання, отриманий при опитуванні ним від потерпілої. В цьому анамнезі потерпіла надала лікарю заздалегідь неактуальні, а отже хибні дані (ЗЧМТ і струсу головного мозку) взяті з первинного рапорту події 102, №74488548 від 03.07.2021 19:30. Зміст цього рапорту, наданого як попередній, непідтверджений діагноз лікаря Фещин ЕМД №12, частково переписаний у висновку невролога. Остаточний діагноз написаний у зведенні №184 (подія 102, №74492151) від 03.07.2021 лікарем Богусь в Тернопільській університетській лікарні і повідомлений на місці ДТП слідчій Погорілець. Причому після зробленого КТ, цим же приватним неврологом мав бути наданий остаточний діагноз, взамін якого лікар написала «Діагноз попередній», знову ж таки переписавши частину згаданого вище рапорту без зазначення даних, виявлених на КТ головного мозку. Це свідчить про недобросовісні наміри потерпілої з метою отримання максимального розміру відшкодувань. Також, позивачем надані докази понесених витрат, одним із яких є довідка видана 03.08.2021 року лікарем Ясіновською. Позивачем не наданого жодного доказу, який би підтверджував той факт, що їй необхідно проводити лікування, яке зазначено, у довідці лікаря Ясіновської. Відтак, з наданих позивачем документів не вбачається, що їй необхідно проводити шинування фронтальної групи зубів, покриття фронтальних зубів металокерамічними коронками, та інше. Окрім того, на підтвердження понесених витрат, позивач надала рахунок фактуру № 1 від 04.03.2022 року, проте, жодного доказу, який би підтверджував сплату коштів за вищезгаданим рахунком позивачем не надано. Вказаний рахунок фактура № 1 виданий через 7 місяців з моменту видачі довідки лікаря Ясіновської. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

10.10.2022 судом зареєстровано відповідь на відзив, подану представником позивача адвокатом Бабій Н.І., згідно з якою відповідно до довідки непрацездатності №1476 можна дійти до висновку про те, що позивач перебувала на лікарняному з 05.07.2022 до 27.07.2022 що становить 23 дня. Однак, позивачка лікування почала в день настання ДТП, а саме 03.07.2021. Разом з цим, 04.07.2021 вона на роботу не виходила. Тобто по факту в загальному становить 25 днів. Окрім цього, навіть і після 27.07.2021 як і фізичний так і психологічний стан позивача був не задовільний дані обставини підтверджуються зокрема консультативним висновком невролога від 17.09.2021, який міститься в матеріалах справи. Твердження відповідача про те, чи 26 днів, чи 25 днів, чи 23 дня перебування па лікуванні позивача, жодного значення для вирішення справи не мають, оскільки факт отримання багаточисленних травм внаслідок ДТП, яке мало місце 03.07.2021, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я понад 21 день, ніким не оспорюється і оспорювався та встановлено вироком суду у справі № 607/15340/21 від 29.11.2021.

Зазначив, що ОСОБА_2 вказує на те, що позивачем було допущено порушення ПДР, а саме остання будучи пасажиром не була пристебнута в момент ДТП, що і спричинило ушкодження. Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження та вироком не було встановлено, що ОСОБА_1 було порушено ПДР та притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності. Крім того, під час досудового розслідування ОСОБА_2 не заявлялось жодного клопотання про проведення будь-яких слідчих дій з метою встановлення факту чи була на момент ДТП ОСОБА_1 пристебнута ременем безпеки чи ні.

Зауважив, що одразу після вчинення ДТП ОСОБА_2 цікавився станом здоров`я ОСОБА_1 , однак, щодо матеріальної допомоги відповідав, що його цивільно-правова відповідальність застрахована та його страхова компанія покриє всі витрати які будуть. В подальшому під час досудового розслідування ОСОБА_2 цікавився у чоловіка ОСОБА_5 номер телефону її адвоката з метою зустрічі. Вироком суду у справі №607/15340/21 було встановлено, що щирого каяття в діях ОСОБА_6 суд не вбачає, оскільки жодних реальних дій по відношенню до відшкодування потерпілій заподіяної шкоди ним не вживалися.

17.01.2023 судом зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - адвокатом Ващук Я.С., згідно з яким 10 лютого 2022 року на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надійшла від представника ОСОБА_1 адвоката Бабій Назарія Івановича заява на виплату страхового відшкодування від 04.02.2022 року до якої було долучено копії фіскальних чеків (10 шт.) та довідки виданої лікарем стоматологом ОСОБА_7 (1шт.) які було передано до ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» для заключення висновку лікаря експерта по страховій медицині. Після розгляду документів (фіскальних чеків та інших документів) наданих позивачем та ретельному їх досліджені лікарем експертом Управління медичної асистансу ТОВ «Гарант -АСІСТАНС» було надано висновок експерта від 18.02.2022, згідно якого було встановлено, що заявлена сума збитку у розмірі 4860,39 грн, з якої не підлягає відшкодуванню сума збитку в розмірі 421 грн. Причина зменшення збитку: згідно наданої медичної документації, не відшкодовується вартість неконкретизованих чеків предметів догляду. При цьому, під неналежною деталізацією даних розуміються документи (фіскальні, товарні чеки чи будь, які інші документи) що підтверджують купівлю тих чи інших медичних препаратів або засобів за якими не можливо встановити, назву медичних препаратів та відповідно їх показання для застосування, а отже не можливо встановити чи могли вище зазначені медичні препарати бути придбані хворою або іншою особою з метою лікування патологічного стану здоров`я. Також у розділі 5 вищевказаного висновку лікаря-експерта ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» було зазначено, що надана довідка від стоматолога діагноз: Неповний вивих зуба 22,21.2 ступінь рухомості, Травма окулярного відростка, що свідчить про те, що лікар експерт цю довідку досліджував та дав їй відповідну оцінку. Жодних інших документів на кшталт рахунку-фактури чи будь-яких квитанцій позивач ПАТ «HACK «ОРАНТА» більше не надавала. Відтак, після складеного висновку лікаря експерта Управління медичної асистансу ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» відділом врегулювання збитків ПАТ «HACK «ОРАНТА» було здійснено розрахунок розміру страхового відшкодування, згідно якого ПАТ «HACK «ОРАНТА» було визначено розмір збитку за шкоду пов`язану з лікування потерпілого в сумі 4 439,39 грн та розмір моральної шкоди заподіяної потерпілому в розмірі 221,97 грн. Після чого працівниками ПАТ «HACK «ОРАНТА» був складений страховий акт №ОЦВЗ -22-32-73620/1 від 10.06.2022, згідно якого було проведено виплату страхового відшкодування Позивачу.

Щодо рахунку фактури №1 від 04.03.2022 року, виписаної ФОП ОСОБА_7 на суму 20 950 грн зазначив наступне. Рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, встановленим ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №37/405 від 29.09.2009 року та Верховний Суд (Касаційний господарський суд) в постанові від 29.04.2020 р. у справі № 915/641/19. Порядок створення, отримання та відображення підприємствами у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів встановлено Положенням пре документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88. Рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є невідкладною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України При цьому рахунок-фактура сам по собі ні до чого нікого не зобов`язує, так покупець може й не оплачувати рахунок, якщо операції ще не було, товар не постачався послуга не надавалась. Разом з тим, позивачем не надано, а ні до ПАТ «HACK «Оранта», а ні до суду жодних документів, що підтверджують факт оплати медикаментів та/або наданих медичних чи інших послуг у відповідних закладах охорони здоров`я, як це передбачено нормами Закону України «Про ОСЦВВНТЗ». Таким чином, ПАТ «ПАСК «ОРАНТА» вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «HACK «ОРАНТА» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 20 950 грн незаконними, необґрунтованими, безпідставними, що не відповідають а ні встановленим нормам Закону України «Про ОСЦВВНТЗ», а ні належним засобам доказування та правовим позиціям Верховного суду України.

Зазначив, що позовні вимоги про відшкодування ПАТ «HACK «ОРАНТА» моральної шкоди в розмірі 1290,52 грн є надуманими, необґрунтованими, безпідставними та, такими що не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України з огляду на наступне. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про ОСЦВВНТЗ»). Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 26-1 Закону України «Про ОСЦВВНТЗ», страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відтак, зважаючи на наведені норми чинного законодавства України, з огляду на те, що визначений ПАТ «HACK «ОРАНТА» розмір збитку за шкоду пов`язану з лікування потерпілому (позивачу) склав 4 439,39 грн, то розмір моральної шкоди склав 221,97 грн, які згодом були сплачені позивачу одним платежем в суми 4661,36 грн, що підтверджується складення розрахунком страхового відшкодування та страховим актом № ОЦВЗ -22-32-73620/1 віл 10.06.2022.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.10.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бабій Н.І. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Куцмида В.І. просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» - адвокат Ващук Я.С. заперечив проти задоволення позову до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що згідно електронного рапорту інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Мартинюк С.В. від 04.07.2021, 03.07.2021 о 18 год. 43 хв. надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про те, що по вул. Текстильна у м. Тернополі біля АЗС «Укрнафта» сталася ДТП за участю двох автомобілів «Пежо Партнер», д.н.з. НОМЕР_4 та «Хонда», д.н.з. НОМЕР_5 . Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 03.07.2021 о 18 год. 35 хв. вул. Текстильна у м. Тернополі навпроти АЗС «Укрнафта» водій транспортного засобу ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_5 , виїхав на зустрічну смугу, оскільки здійснював обгін невстановленого автомобіля та допустив зіткнення з автомобілем марки «Пежо Партнер», д.н.з. НОМЕР_4 , під керування ОСОБА_3 пасажирку автомобіля «Пежо Партнер» ОСОБА_1 доставлено в обласну лікарню з діагнозом: рубана рана верхньої губи, скальпована рана в ділянці ольвеолярного відростка верхньої щелепи. Лікар ЕМД №12 повідомив про те, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: ЗЧМТ, СГМ, закрита травма шиї, перелом кісток носа верхньої щелепи, забійна рана верхньої губи, закрита травма лівого вуха.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Honda HR-V», державний номерний знак НОМЕР_5 , яким керував відповідач ОСОБА_2 , була застрахованою згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/0134929 у ПАТ «НАС «ОРАНТА». Згідно вказаного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн, за шкоду, заподіяну майну 130 000 грн, розмір франшизи становить 0 грн.

Як вбачається з висновку експерта за №583 за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_1 , у громадянки ОСОБА_1 при судово-медичній експертизі та за даними її лікарських і клініко-інструментальних обстежень, наведених у медичних документах, була виявлена масивна травма м`яких тканин голови, переважно, обличчя - синці на лобовій та тім`яній ділянках волосяної частини голови справа, спинці носа, повіках лівого ока, гематома (за даними КТ) м`яких тканин ділянки лівої носогубної складки; рани червоної кайми (облямівки) верхньої губи та її слизової оболонки на цьому ж рівні зліва, скальпована рана м`яких тканин (ясен) альвеолярного відростку верхньої щелепи на рівні 1-3 зубів зліва, з крововиливом у слизову оболонку від 4-го правого до 3-го лівого зубів; із закритим переломом кісток носа зліва зі зміщенням; підвивихом другого верхнього лівого зуба. У подальшому перебігу травматичного процесу ці ушкодження супроводжувались тривалими неврологічними порушеннями (асиметрія носо-губних складок, набряклість лівої половини обличчя, гіпестезія в лівому куті верхньої губи та над губою, в ділянці виличної кістки зліва, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був встановлений діагноз: "післятравматичната вторинна невралгія лівого трійчастого нерва середньої тяжкості". На інших частинах тіла ОСОБА_1 виявлені синці ділянки правого ліктьового суглоба, ділянки лівого колінного суглоба з поширенням на гомілку та правої гомілки. Усі виявлені у ОСОБА_1 ушкодження, за їх видами та морфологічними властивостями є наслідком дії тупих предметів і за походженням (механізмом утворення) є характерними для удару (ударів) такими предметами, чи ударів до них. Вони виникли незадовго до звернення потерпілої по медичну допомогу, що підтверджується даними первинного судово-медичного огляду, записами у медичній документації та відсутністю рентгенологічних ознак консолідації перелому носових кісток на КТ від 03.07.2021. Виявлені у ОСОБА_1 травматичні зміни в ділянці голови не були небезпечними для життя в момент заподіяння, проте вони потягли за собою тривалий (більш 21 дня) розлад здоров`я і за цією ознакою належать до тілесного ушкодження середньої тяжкості.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2021 у справі №607/15340/21, який набрав законної сили 30.12.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України, та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком два роки.

Зі змісту вказаного вироку суду вбачається, що 03 липня 2021 року близько 18.35 год. водій ОСОБА_2 , керуючи технічно - справним автомобілем Honda HR-V р.н. НОМЕР_6 , рухався без пасажирів в салоні по вул. Текстильній в м. Тернополі, в напрямку вул. Морозенка із швидкістю близько 50 км/год. Під час руху водій ОСОБА_2 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п.2.3 (б, д) ПДР України. На відрізку проїзної частини вул. Текстильної, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, а саме на ділянці дороги, неподалік АЗС «Укрнафта», водій ОСОБА_2 , грубо порушуючи вимоги п.п.10.1, 11.3, 14.2 (в) ПДР України, перед зміною руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим створив своїми діями небезпеку для руху іншим учасникам дорожнього руху. В цей час, по вул. Текстильній, на зустріч автомобілю Honda HR-V р.н. НОМЕР_6 , в напрямку перехрестя вул. Збаразька-Лозовецька-Текстильна-пр.Злуки рухався технічно-справний автомобіль Pеugeot Partner р.н. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 з одним пасажиром в салоні - ОСОБА_1 . Своїми діями, які виразились у виїзді на зустрічний бік дороги, водій автомобіля Honda HR-V р.н. НОМЕР_6 ОСОБА_2 створив аварійну обстановку для водія автомобіля Pеugeot Partner р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_8 , позбавивши його технічної можливості уникнути своїми односторонніми діями зіткнення в даній дорожній обстановці та допустив тим самим зіткнення між вказаними транспортними засобами на зустрічній відносно свого руху смузі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження отримала пасажир автомобіля Pеugeot Partner р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_1 у виді масивної травми м`яких тканин голови, переважно, обличчя - синці на лобовій та тім`яній ділянках волосяної частини голови справа, спинці носа, повіках лівого ока, гематома (за даними КТ) м`яких тканин ділянки лівої носо-губної складки; рани червоної кайми (облямівки) верхньої губи та її слизової оболонки на цьому ж рівні зліва, скальпованої рани м`яких тканин (ясен) альвеолярного відростку верхньої щелепи на рівні 1-3 зубів зліва, з крововиливом у слизову оболонку від 4-го правого до 3-го лівого зубів; із закритим переломом кісток носа зліва із зміщенням; підвивихом другого верхнього лівого зуба. У подальшому перебігу травматичного процесу ці ушкодження супроводжувались тривалим неврологічним порушенням (асиметрія носо-губних складок, набряклість лівої половини обличчя, гіпестезія в лівому куті верхньої губи та над губою, в ділянці виличної кістки зліва), у зв`язку з чим ОСОБА_1 був встановлений діагноз: «після травматична та вторинна невралгія лівого трійчастого нерва середньої тяжкості». Виявлені у ОСОБА_1 травматичні зміни в ділянці голови не були небезпечними для життя в момент заподіяння, проте вони потягли за собою тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п.2.2.1 а/, в/, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п.10.1, 11.3, 14.2 (в) ПДР України, перебуває у причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 .

Як слідує з довідки від 03.08.2021, видано лікарем ОСОБА_9 , ОСОБА_1 встановлено діагноз: Неповний вивих зуба 22,21 ІІ ступінь рухомості, Травма окулярного відростка. Встановлено лікування: шинування фронтальної групи зубів 1500 грн, покриття фронтальних зубів металокерамічними коронками 10 000 грн, вкладки кореневі 2200 грн, відбитки - 1250 грн, ендодентне лікування - 3400 грн, тимчасові коронки 2600 грн.

Як вбачається з довідки непрацездатності за №476 від 05.07.2021, ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні та була звільнена від роботи у період з 05.07.2021 по 26.07.2021.

З консультативного висновку невролога від 17.09.2021, складеного ТОВ «Оксфорд Медікал Тернопіль», вбачається, що ОСОБА_1 встановлено попередній діагноз: стан після перенесеної ХЧМТ (з переломом кісток лицевого черепа), струсу головного мозку 03.07.2021 у вигляді періодичних цефалгій та стено-вегетативного синдрому.

Згідно рахунку-фактури №1 від 04.03.2022, складеного ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_1 повинна сплатити ОСОБА_7 20 950 грн за надані послуги, в тому числі шинування зубів 1500 грн, ендодентне лікування 3400 грн, відбитки 1250 грн, вкладки кореневі 2200 грн, тимчасові коронки 2600 грн, металокерамічні коронки 10 000 грн.

14.02.2022 представник позивача адвокат Бабій Н.І. звернувся до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНАТ» із заявою на виплату страхового відшкодування, до якої долучив: копії фіскальних чеків та довідку, видано лікарем стоматологом ОСОБА_7 , копію вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, копію витягу з центральної бази МТСБУ по полісу АТ134929, копію документів підтверджуючих повноваження представника.

Згідно висновку лікаря експерта Управління медичного асистансу ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» про розмір збитку від 18.02.2022, сума збитку, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 становить 4439,39 грн. Зі змісту вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_1 надано чеків на суму 4860,39 грн, сума збитку, що не підлягає відшкодуванню становить 421 грн. Причина зменшення збитку: згідно наданої медичної документації, не відшкодовується вартість неконкретизованих чеків предметів догляду. При цьому, під неналежною деталізацією даних розуміються документи (фіскальні, товарні чеки чи будь, які інші документи) що підтверджують купівлю тих чи інших медичних препаратів або засобів за якими не можливо встановити, назву медичних препаратів та відповідно їх показання для застосування, а отже не можливо встановити чи могли вище зазначені медичні препарати бути придбані хворою або іншою особою з метою лікування патологічного стану здоров`я. Також у розділі 5 вищевказаного висновку лікаря-експерта ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» було зазначено, що надана довідка від стоматолога діагноз: Неповний вивих зуба 22,21.2 ступінь рухомості, Травма окулярного відростка, що свідчить про те, що лікар експерт цю довідку досліджував та дав їй відповідну оцінку.

З розрахунку страхового відшкодування, складеного ПАТ «НАСК «ОРАНТА», вбачається, що розмір збитку за шкоду, пов`язану з лікування потерпілої ОСОБА_1 становить 4439,39 грн, розмір моральної шкоди 221,97 грн.

Встановлено, що відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплачено позивачу ОСОБА_1 4661,36 грн в якості відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням та моральної шкоди, що не заперечується позивачем.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України відноситься, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За положеннями ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В силу вимог п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Згідно з вимогами п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав у своїй постанові від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (п. 4), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Стосовно позовних вимог позивача до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», суд зазначає наступне.

Встановлено, що 03.07.2021 мала місце ДТП за участю транспортних засобів «Honda НR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Pеugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок якої позивач ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

При цьому, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Honda НR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач ОСОБА_2 , була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/0134929.

Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2021 у справі №607/15340/21, який набрав законної сили 30.12.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України, та встановлено, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України, перебуває у причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

14.02.2022 позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_10 звернулася до відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату їй страхового відшкодування у розмірі 25 810,39 грн, до вказаної заяви представником позивача було долучено ряд документів, в тому числі копії фіскальних чеків та довідку, видану лікарем стоматологом ОСОБА_7 .

Відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» розглянуто подану заяву і додані до неї документи та складено розрахунок страхового відшкодування, згідно якого загальний розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 становить 4661,36 грн (розмір збитку за шкоду, пов`язану з лікування потерпілої та розмір моральної шкоди). Вказані кошти були виплачені позивачу.

У поданому позові позивач, окрім іншого, просить стягнути з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 21 149,03 грн в рахунок страхового відшкодування витрат на лікування та 1290,52 грн в рахунок страхового відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, суд зазначає, що наданий позивачем рахунок-фактури №1 від 04.03.2022, складений ФОП ОСОБА_7 на суму 20 950 грн не підтверджує факту понесення позивачем витрат на лікування у зазначеному розмірі, з огляду на наступне.

Рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, встановленим ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №37/405 від 29.09.2009 року та Верховного Суду (Касаційного господарського суду) в постанові від 29.04.2020 р. у справі № 915/641/19.

У своєму листі від 28.09.2015 за №9062/Б/99-99-17-02-02-14 ДФС України роз`яснила, що рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа (оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції), а має лише інформаційний характер. Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги. Факт отримання товарів (послуг) повинен бути підтверджений видатковою накладною постачальника або актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг).

В силу вимог ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Таким чином, суд вважає, що наданий ОСОБА_1 відповідачу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та долучений до матеріалів справи рахунок-фактури №1 від 04.03.2022 не є тим документом, що підтверджує факту понесення позивачем витрат на лікування, оскільки такими доказами в даному випадку є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

При цьому, суд зауважує, що позивачем було надано відповідачу інші фіскальні чеки, які взяті до уваги відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» при визначені розміру страхового відшкодування.

Крім того, відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» при визначені розміру страхового відшкодування не взято до уваги, наданий позивачем, фіскальний чек від 17.09.2021 на суму 420 грн, оскільки останній не містить конкретизації предметів огляду.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» при визначені розміру страхового відшкодування дотрималося вимог, закону, а позивачем належними та допустимими доказами не спростовано висновок лікаря експерта Управління медичного асистансу ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» 18.02.2022 про розмір збитку, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування витрат на лікування та страхового відшкодування моральної шкоди, слід відмовити.

Стосовно позовних вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з положеннями статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди на суму 178 709,48 гривень, позивач пов`язує із тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 їй спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Одразу після ДТП автомобілем швидкої допомоги вона була доставлена в приймальне відділення КПП «Тернопільська університетська лікарня» ТОР, де відбулось зшивання верхньої рани губи і альвеолярного відростку верхньої шелепи. Окрім цього, внаслідок ДТП вона отримала багаточисленні травми області голови, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я близько 26 днів. Внаслідок чого вона не мала змоги ходити на роботу, оскільки в неї були сильні болі в області щелепи голови та обличчя, а також обличчя було все в гематомах та сильно опухле. Окрім цього, внаслідок того, що відбулось зшивання верхньої губ і альвеорального відростка верхньої щелепи, вона не могла нормально харчуватись, говорити та навіть спати. Будь-який лишній рух обличчям чи головою призводило до сильних болів. По сьогоднішній день вона боїться їздити в автомобілі, як сама, так і зі своїм чоловіком, оскільки згадки про ДТП її не покидають. На даний час в наслідок ДТП у неї знизилась працездатність, постійна депресія, відсутність здорового сну та апетиту, постійне відчуття страху. Разом з цим у неї присутні часті головні болі. Також вона змушена проходити лікування у лікаря невролога. ОСОБА_2 жодного разу не поцікавився її станом здоров`я, не намагався зустрітись і запропонувати свою допомогу у лікуванні, жодного разу не намагався попросити вибачення за скоєне. Глибину її душевних страждань важко описати, але вона є очевидною з викладених вище обставин. З вини обвинуваченого вона змушена прикладати значних зусиль для повернення до свого звичного стану.

Як вже зазначалось судом,вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2021 у справі №607/15340/21, який набрав законної сили 30.12.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 268 КК України, та встановлено, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України, перебуває у причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 .

Зважаючи на наявність вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2021, який набрав законної сили, суд вважає доведеним, що дії відповідача ОСОБА_2 у даному випадку були неправомірними і ними позивачу було завдано моральну шкоду, а також те, що між діями відповідача, що призвели до порушення законних прав позивача та наслідками у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості і моральних стражданнях у зв`язку з цим є причинно-наслідковий зв`язок.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з його вини.

Оскільки спричинення позивачу моральної шкоди знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку із діями, вчиненими відповідачем, внаслідок чого було розпочато кримінальне провадження, суд дійшов до переконання, що є усі підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди.

Суд вважає доведеним факт спричинення позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди, яка, полягає в тому, що внаслідок ДТП вона отримала багаточисленні травми, які були кваліфіковані як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що призвело до тривалого її лікування, хірургічного втручання з боку лікарів, втрати звичного способу життя, завдання їй моральної шкоди, яка полягала у фізичному болю та стражданнях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, внаслідок чого вона не мала змоги ходити на роботу, нормально харчуватись, говорити та спати.

Суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка склалась в цій сфері, а саме, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом і у практиці ЄСПЛ приймаються до уваги різні обставини як такі, що заподіюють моральну шкоду: незручності, викликані негативним впливом на здоров`я; стурбованість і тривога через те, що ситуація триває довго; глибоке відчуття несправедливості, викликане тривалим невиконанням судового рішення; розчарування тощо (Мілазі проти Республіки Італії від 25.06.1987 р., Лопес Остра проти Іспанії від 09.12.1994 р., Цимерман і Штайнерн проти Швейцарської Конфедерації від 13.07.1983 р., Жовнер проти України від 29.06.2004 р., Полтораченко проти України від 18.01.2005 р.).

Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд виходить з засад розумності та справедливості.

У постанові від 05.12.2018 у справі N 210/5258/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у ч. 3 ст. 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач. Велика Палата Верховного Суду не погодилася з судами першої й апеляційної інстанцій, які задовольнили позовну вимогу у розмірі майже вчетверо меншому порівняно з тим, який просив стягнути позивач. Проте, не відкинувши жодні аргументи позивача про обставини, які свідчать про глибину його фізичного болю та страждань, не навели мотивів для такого визначення розміру відшкодування моральної шкоди (п. 68, 70).

Отже, зменшуючи визначений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди, суди повинні наводити відповідні мотиви.

Так, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 178 709,48 гривень є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, яких зазнала ОСОБА_1 , суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості.

Суд виходить з того, що встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілих (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя.

При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення.

Тому з урахуванням фактичних обставин справи, суд з урахуванням принципу розумності та справедливості, а також принципу пропорційності вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 60 000 гривень. Визначаючи вказаний розмір моральної шкоди судом враховано окремі доводи представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Куцмиди В.І. щодо зменшення його розміру.

Суд відхиляє доводи представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Куцмиди В.І., як на підставу для відмови у задоволенні позову, про те, що зі змісту висновку експерта № 583 не вбачається відомостей, які б дали змогу встановити той факт, що на тілі потерпілої були виявлені сліди від ременів безпеки при ДТП. Відтак, що в порушення Правил дорожнього руху потерпіла вона ж пасажир ТЗ не була пристебнута ременем безпеки в момент ДТП, що і спричинило їй ушкодження.

Так, як вже зазначалось судом, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2021 у справі №607/15340/21, який набрав законної сили 30.12.2021, встановлено, що порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України, перебуває у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 .

При цьому, вказаним вироком суду не встановлено будь-якого факту порушення потерпілої ОСОБА_1 ПДР України, що стали причиною заподіяння їй тілесних ушкодження.

Безпідставними, на думку суду, є доводи представника відповідача представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Куцмиди В.І., як на підставу для відмови у задоволенні позову, щодо вибачення ОСОБА_2 перед позивачем, неодноразового телефонування ОСОБА_2 чоловіку потерпілої стосовно стану її здоров`ям, неодноразового запитування чи потрібна матеріальна допомога, зверненням ОСОБА_2 до позивача з пропозицією про сплату матеріальної та моральної шкоди.

Так, відповідач ОСОБА_2 , як винуватець ДТП, яке мало місце 03.07.2021 та внаслідок якого позивач отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, в силу вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України зобов`язаний відшкодувати позивачу моральну шкоду. Такий обов`язок відповідача встановлено в судовому засіданні, а відтак зазначенні посилання представника відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 604,33 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 141, 263-268, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бабій Назарій Іванович до Публічного акціонерного товариства «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 60 000 (шістдесят тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 604 (шістсот чотири) гривні 33 копійки судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення буде складено 15.05.2023.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «НАСК «ОРАНТА», , адреса місця знаходження: вул. Здолбунівська, 7Д, м. Київ, 02081.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець