Житомирський апеляційний суд
Справа №278/922/21 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 19 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Руденко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №278/922/21 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської районної державної адміністрації та Служби автомобільних доріг у Житомирській області, треті особи: Державне підприємство «Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, про визнання частково недійсним розпорядження та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2022 року, яке ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житомирської районної державної адміністрації та Служби автомобільних доріг у Житомирській області. Просив: визнати незаконним та скасувати розпорядження Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 04 серпня 2006 року №599 «Про затвердження технічної документації по інвентаризації земельних ділянок та складенню державних актів на право постійного користування землею Службі автомобільних доріг в Житомирській області» в частині затвердження технічної документації щодо площі перетину між земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,1500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 та земельною ділянкою Служби автомобільних доріг у Житомирській області з кадастровим номером :01:000:0124; визнати незаконним та скасувати державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Служби автомобільних доріг у Житомирській області з кадастровим номером :01:000:0124 в частині площі перетину між земельною ділянкою ОСОБА_1 площею 0,1500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_2 . Спадкове майно складається із житлового будинку, а також земельної ділянки площею 0,3500 га, в тому числі, 0,1500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,2000 га - для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті бабусі прийняв. Вищевказана земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №014844, виданого 01 квітня 1997 року. Оскільки у державному акті спадкодавця відсутні кадастрові номери, то він звернувся за виготовленням технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та оформлення спадщини. Проте, під час погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виявилося, що на належній йому земельній ділянці площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд частково розміщена смуга відведення автомобільної дороги, яка входить до земельної ділянки з кадастровим номером: :01:000:0124. Розробником технічної документації по інвентаризації земельних ділянок та складанню державних актів на право постійного користування землею Службі автомобільних в Житомирській області в адміністративних кордонах Житомирського району Житомирської області виступило ДП «Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у 2006 році. Державне агентство автомобільних доріг України «Укравтодор» Служби автомобільних доріг у Житомирській області у відповіді від 01 липня 2020 року №05-22/1275 щодо погодження меж земельної ділянки в натурі зазначило, що нібито його земельна ділянка частково розміщена в межах смуги відведення автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський. З огляду на наведене, Служба автомобільних доріг у Житомирській області відмовила йому в погоджені меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка частково розміщена в межах смуги відведення автомобільної дороги. Рішенням державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Житомирському районі та м.Житомирі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 07 серпня 2020 року №РВ-020 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Встановлений перетин ділянок із ділянкою з кадастровим номером :01:000:0124, площа співпадає на 19,837%. Наполягає на тому, що його земельна ділянка була оформлена раніше на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №014844, виданого 01 квітня 1997 року на ім`я його померлої бабусі ОСОБА_2 , та встановлені зовнішні межі. Наразі згідно з даними Державного земельного кадастру існує накладення меж його земельних ділянок та земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0124, площа співпадає на 19,837%. Разом із тим наголошує на тому, що в натурі накладки не існує. На думку позивача, накладання меж земельних ділянок сталося внаслідок порушень, допущених при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка належить Службі автомобільних доріг у Житомирській області. Внаслідок порушень, допущених при виготовленні технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0124, сталася помилка у визначенні координат поворотних точок, що в подальшому призвело до неправильного встановлення конфігурації земельних ділянок та порушення його прав. Якщо він у межах своєї площі поверне свої координати, то це спричинить внесення неправильних даних до Державного земельного кадастру та порушить права суміжних землевласників. На погляд позивача, Служба автомобільних доріг у Житомирській області самовільно зайняла частину належної йому на праві власності земельної ділянки, а його поведінка є цілком правомірною, адже він виконав усі необхідні дії з метою належного оформлення своїх прав на земельну ділянку. Державний акт на право постійного землекористування є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, а тому вимога про визнання недійсним державного акта на право постійного користування земельною ділянкою є похідною та залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт. Розпорядженням РДА від 04 серпня 2006 року №599 та державним актом на право постійного користування земельною ділянкою порушено його право на оформлення права власності на свою земельну ділянку з розташованим на ній житловим будинком. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0124 площею 8,3804 га з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (державна власність) закріплена на праві постійного користування за Службою Автомобільних доріг у Житомирській області.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що по-перше, суд першої інстанції не врахував, що наявність накладання земельних ділянок вздовж частини АДРЕСА_1 , було підставою для відмови у затвердженні документації по інвентаризації земельних ділянок та складання державних актів на право постійного користування землею Службі автомобільних доріг в Житомирській області, а тому розпорядження Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 04 серпня 2006 року №599 є незаконним та підлягає скасуванню. Накладення земельних ділянок це коли дві або більше різних земельних ділянок повність або частково розташовані в одній та тій самій площині та займають фактично одну і ту ж саму територію, тобто утворюють пляму перетину. Не надано належної правової оцінки висновку експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи від 31 травня 2022 року, у якій зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0124 має перетин у площині, зокрема із земельними ділянками із кадастровими номерами: 0:02:001:0177;0:02:001:0228;0:02:001:0217;0:02:001:0135, тобто фактично з усіма земельними ділянками по цій стороні АДРЕСА_1 із березня 2003 року мала влаштовану огорожу, в тому числі із східного напрямку, в якому розташовується автомобільна дорога регіонального значення. Висновком експертів доведений той факт, що у 2006 році на момент прийняття оскаржуваного розпорядження та державного акта мало місце накладання земельних ділянок по АДРЕСА_1 , що свідчить про незаконність таких актів. Відтак убачається, що інвентаризація земель була проведена з порушеннями, без замірів та визначення координат поворотних точок в натурі. Якби такі заміри проводилися, то розробником технічної документації Державним підприємством «Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було б виявлено накладання земельних ділянок. Розпорядчим документом, який встановлює легітимність розробленої технічної документації, є акт уповноваженого органу, яким ця документація затверджена. У натурі накладання земельних ділянок не існує, але внаслідок того, що за документами по його земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд йде смуга відведення автомобільної дороги, внаслідок чого утворюється накладання площею 342,9 кв.м, фактично він не має змоги оформити належну йому земельну ділянку у межах, які перебувають у користуванні його родини з 1961 року. По-друге, він є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_2 . Спадкове майно складається з житлового будинку, а також земельної ділянки площею 0,3500 га, яка включає, в тому числі земельну ділянку 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Він своєчасно прийняв спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса, внаслідок чого відкрита спадкова справа №112/2019. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №014844, виданого 01 квітня 1997 року, але під час погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виявилося, що на належній йому земельній ділянці площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд частково розміщена смуга відведення автомобільної дороги, тобто частково розміщена земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0124. Згідно з даними Державного земельного кадастру існує накладення меж земельних ділянок на 19,837%. Хоча в натурі накладки не існує. Наполягає на тому, що документальне накладення меж земельних ділянок сталося внаслідок порушень, допущених при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка належить Службі автомобільних доріг у Житомирській області. Внаслідок порушень, допущених при виготовленні технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0124, мають місце помилки у визнанні координат поворотних точок, що призвело до неправильного встановлення конфігурації земельних ділянок та порушення його прав. Якщо він у межах своєї площі поверне свої координати іншим чином, це спричинить внесення неправильних даних до Державного земельного кадастру та порушить права суміжних землевласників. Запевняє, що Служба автомобільних доріг у Житомирській області самовільно зайняла частину земельної ділянки, яка належить йому на праві власності. По-третє, житловий будинок ОСОБА_2 побудований у 1961 році та земельна ділянка площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд перебувала у її користуванні, як прибудинкова територія, з 1961 року, а до цього на цій земельній ділянці розміщувався старий будинок. Стаття 63 ЗК УРСР 1970 року передбачала право колгоспного двору на присадибну земельну ділянку, яка надавалася для будівництва житлового будинку, господарських будівель, під город, сад та на інші потреби. Право колгоспного двору на присадибну ділянку засвідчувалося записом в земельно-шнуровій книзі колгоспу. Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який закріплений у положеннях ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України. Отже, перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний об`єкт нерухомості, та частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Обов`язковою умовою визнання незаконними та скасування розпорядження районної державної адміністрації та державного акта є порушення у зв`язку з їх прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову. Його земельна ділянка була оформлена належним чином на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №014844, виданого від 01 квітня 1997 року, та встановлені зовнішні межі. Посилання на те, що Службою автомобільних доріг у Житомирській області набуто право користування земельною ділянкою зі складу земель транспорту державної форми власності в 1981 році, тобто до набуття ОСОБА_2 та ним у приватну власність спірної земельної ділянки, неправильно покладено судом першої інстанції в основу судового рішення. Право власності на земельну ділянку, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Його поведінка цілком правомірна, адже він виконав усі необхідні дії з метою належного оформлення своїх прав на земельну ділянку, а тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі Житомирська районна державна адміністрація та Служба автомобільних доріг у Житомирській області, а також третя особа ДП «Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилаються на те, що виданий у 1981 році виконкомом Житомирської районної Ради народних депутатів Управлінню автомобільних шляхів №12 республіканського об`єднання «Укрмагістраль» державний акт на право користування землею площею 478,7 га серії Б №022317, а також державний акт на право постійного користування землею площею 66,4 га серії ІІ-ЖТ №00768 від 06 липня 1996 року в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися. Крім того, між Службою автомобільних доріг у Житомирській області та ДП «Житомирській науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 10 лютого 2003 року укладений договір №35а щодо виготовлення технічної документації з інвентаризації земельних ділянок та складання державних актів на право постійного користування в адміністративних кордонах Житомирського району. Технічна документація розроблена у відповідності до чинної на той час Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання держаних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року №43, а також технічного завдання, затвердженого начальником Житомирського районного відділу земельних ресурсів від 20 травня 2003 року. Були проаналізовані дані земельно-облікових документів, матеріали виготовлення попереднього державного акта на право постійного користування землею, проекти формування територій селищної та сільської рад, а також використані технічні паспорти на автомобільні дороги республіканського, обласного, місцевого значення, матеріали коректування раціональної сітки автомобільних доріг місцевого значення. Координати точок землекористування Служби автомобільних доріг у Житомирській області було взято із попереднього технічного звіту з встановлення меж та виготовлення державного акта на право постійного користування землею Управлінням автошляхів №12 в адміністративних кордонах Житомирського району. Погодження меж з суміжними землекористувачами було проведено при складанні державних актів на право постійного користування землею Управлінням автошляхів №12 в адміністративних кордонах Житомирського району. Вказана технічна документація була погоджена начальником Житомирського районного відділу земельних ресурсів та начальником відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства. Вищевказані матеріали інвентаризації земельних ділянок загальною площею 8,3804 га, зайнятих під автодорогами та смугами відводу на території Оліївської сільської ради за межами населених пунктів для посвідчення права постійного користування ними Службою автомобільних доріг у Житомирській області, розглянуті та погоджені рішенням 20-ої сесії Оліївської сільської ради від 20 січня 2005 року. Цим рішенням Оліївська сільська рада вирішила просити районну державну адміністрацію розглянути і затвердити матеріали інвентаризації земель та надати дозвіл на виготовлення державних актів на право постійного користування землею Службі автомобільних доріг у Житомирській області загальною площею 11, 3869 га. Також рада зобов`язала землевпорядника внести відповідні зміни в земельно-облікові та планово-картографічні матеріали. Надалі, головою Житомирської районної державної адміністрації видане розпорядження від 04 серпня 2006 року №599, яким затверджена вищевказана технічна документація, а Службі автомобільних доріг у Житомирській області передані в постійне користування земельні ділянки загальною площею 376,2952 га на території сільських та селищних рад. У відповідності до чинного на той час Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему від 02 липня 2003 року №174, реєстратором Житомирського регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах» здійснена процедура перевірки та приймання обмінного файлу за технічною документацією, виготовленою Службі автомобільних доріг у Житомирській області, про що вчинена відмітка на титульному аркуші технічної документації. При здійсненні процедури перевірки та приймання обмінного файлу за технічною документацією реєстратор перевіряє структуру, формат, об`єм та склад земельно-кадастрових даних, що містить обмінний файл, за такими критеріями: відповідність вимогам, установленим до структури, змісту та формату обмінного файла, належність земельних ділянок кадастровому кварталу згідно з індексними кадастровими планами; відсутність перетинів та розмірів між суміжними земельними ділянками, суміжними земельними ділянками суміжних кварталів, тотожність даних балансу земель; відсутність перетинів та розривів меж угідь земельних ділянок, контроль відповідності атрибутивних даних земельних угідь чинній нормативній базі класифікаторів та кодифікаторів. Відомості технічної документації, які містять також каталог координат зовнішніх меж землекористування Службою автомобільних доріг у Житомирській області, внесені реєстратором до бази даних автомобільної системи державного земельного кадастру. При цьому жодних зауважень надано не було. Службі автомобільних доріг в Житомирській області 28 квітня 2007 року виданий державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №074134 із кадастровим номером :01:000:0124. Отже, розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 04 серпня 2006 року №599 видане у межах повноважень та у відповідності до положень законодавства. Із 1981 року спірна земельна ділянка належить на праві постійного користування Службі автомобільних доріг у Житомирській області, як правонаступнику Управління автошляхів №12, тоді як у ОСОБА_2 право на земельну ділянку виникло в 1997 році, яка у свій час не оформила належним чином відповідно до норм діючого законодавства свої права на спірну земельну ділянку. До набуття ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки та у подальшому позивачем, як спадкоємцем, Служба автомобільних доріг у Житомирській області вже набула право користування спірною земельною ділянкою зі складу земель транспорту державної форми власності у встановленому законом порядку. Також у апеляційні скарзі позивач наголошує на тому, що в натурі накладки не існує, але якщо він у межах своєї ділянки поверне свої координати іншим чином, це спричинить внесення неправильних даних до Державного земельного кадастру та порушить права суміжних землекористувачів. На переконання Служби автомобільних доріг у Житомирській області та ДП «Житомирській науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», позивач вирішив розширити межі своєї ділянки шляхом самозахвату спірної земельної ділянки за рахунок автомобільної дороги, яка перебуває у державній власності та не підлягає приватизації. Відповідно до п.2.5 висновку судово-земельної експертизи від 31 травня 2022 року в фактичному користуванні ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,1637 га, тоді як згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №014844, виданого 01 квітня 1997 року на ім`я ОСОБА_2 , земельна ділянка з цільовим призначення для обслуговування житлового будинку становить площу 0,1500 га, що є доказом самозахвату позивачем спірної земельної ділянки за рахунок автомобільної дороги. Разом із тим, позивач не звертався із позовом до Держгеокадастру про внесення відомостей в Державний земельний кадастр. Також архівні довідки від 11 березня 2020 року 0-182, від 13 березня 2020 року №№0-187,0-189 не є належними та допустимими доказами, адже згідно з земельним законодавством, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, право власності або право постійного користування землею посвідчувалося державними актами, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. За таких обставин, право власності на спірну земельну ділянку у Служби автомобільних доріг у Житомирській області виникло з 1981 року, тобто набагато раніше.

Від третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області відзиву на апеляційну скаргу не находило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мариніна М.О. апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Відповідачі та треті особи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені завчасно належним чином. Останні отримали судові повістки, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.187,188,189,190 т.2). ДП «Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» направило письмове клопотання з проханням розглянути справу без участі його представника, посилавшись на те, що посада юрисконсульта вакантна та значна кількість працівників знаходиться у відпустці за власний рахунок у зв`язку з воєнним станом. Інші учасники справи про причини неявки не сповістили. У разі неповідомлення про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За загальним правилом явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до положень частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що Житомирським філіалом «Укрземпроект» 10 липня 1981 року складені матеріали з видачі Управлінню автомобільних шляхів №12 республіканського об`єднання «Укрмагістраль» державного акта на право користування землею, розміщеного в межах землекористувань господарств Житомирського району (а.с.125-130 т.1).

У 1981 році виконавчим комітетом Житомирської районної Ради народних депутатів Управлінню автомобільних шляхів №12 республіканського об`єднання «Укрмагістраль» виданий державний акт серії Б № 022317 на право користування землею площею 478,7 га для експлуатації і будівництва автошляхів (а.с.123-124 т.1).

Житомирською районною Радою народних депутатів Житомирського району Житомирської області відповідно до розпорядження Житомирської районної державної адміністрації від 28 червня 1996 року №156 Управлінню автомобільних шляхів №12 надано у постійне користування 66,4 га землі для експлуатації під автомобільними шляхами, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ЖТ №00768 від 06 липня 1996 року (а.с.131-134 т.1). Акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №129.

01 квітня 1997 року ОСОБА_2 виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЖТ №014844, згідно з яким останній на підставі рішення виконкому Оліївської сільської Ради народних депутатів від 17 жовтня 1996 року №50 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га, що розташована на території с. Піщанка Оліївської сільської ради, яка складається із земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування жилого будинку та земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.14-15 т.1, а.с.11 т.2). Акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №144.

У подальшому автодороги, які були на балансі Управління автомобільних доріг №12, були передані на баланс Служби автомобільних доріг в Житомирській області.

Рішенням Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області двадцять п`ятої сесії четвертого скликання від 08 грудня 2005 року «Про затвердження матеріалів по інвентаризації земель та складання державних актів на право постійного користування землею Службі автомобільних доріг в Житомирській області» затверджені матеріали по інвентаризації земельних ділянок, зайнятих під автодорогами та смугами відводу до них в межах с. Оліївка загальною площею 46,6630 га, в тому числі: лісів -15,5038 га, з них лісосмуг - 5,8771 га, чагарників - 9,6267 га, під дорогами - 29,5799 га, з них місцевими і проїздами - 6,4573 га та інших 1,5793 га (а.с.135 т.1). Також дозволено ДП «Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовити Службі автомобільних доріг в Житомирській області державні акти на право постійного користування землею в межах населеного пункту площею 46,6630 га, що зайнята автодорогами та смугами відводу до них. Цим же рішенням Оліївська сільська рада погодила матеріали по інвентаризації земельних ділянок, зайнятих під автодорогами та смугами відводу до них на території сільської ради за межами населених пунктів для посвідчення права постійного користування цими ділянками Службі автомобільних доріг в Житомирській області загальною площею 19,7636 га, відізвавши при цьому державний акт на право постійного користування землею, який був виданий Управлінню автомобільних доріг №12, а спеціалісту районного відділу земельних ресурсів по обслуговуванню сільської ради внести відповідні зміни в земельно-облікові та планово-картографічні матеріали.

Розпорядженням голови Житомирської районної державної адміністрації від 04 серпня 2006 року №599 затверджена технічна документація з інвентаризації земельних ділянок та складення державних актів на право постійного користування землею Службі автомобільних доріг в Житомирській області на території Житомирського району. Цим же розпорядженням передано Службі автомобільних доріг в Житомирській області в постійне користування земельні ділянки загальною площею 376,2952 га на території сільських та селищної рад згідно додатком №1 (а.с.16-17 т.1). Зокрема, по Оліївській сільській раді площа земельної ділянки, зайнятої автодорогами за межами населених пунктів, склала 19,7636 га.

На підставі вищевказаного розпорядження 28 квітня 2007 року Службі автомобільних доріг в Житомирській області виданий державний акт серії ЯЯ №074134 на право постійного користування земельною ділянкою площею 8,3804 га, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, з цільовим призначенням: для автомобільного транспорту, з кадастровим номером :01:000:0124 (а.с.136 т.1).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка за життя склала заповіт, посвідчений 18 лютого 2008 року Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області, яким на випадок свої смерті все своє майно заповіла своєму онуку ОСОБА_1 , тобто позивачу (а.с.11,13 т.1).

Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області 10 жовтня 2019 року видана довідка №2104 за змістом якої, ОСОБА_1 на момент смерті його тітки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживав разом із нею та вів спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.202 т.1). Відповідно до положень частини третьої ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Учасники справи питання прийняття позивачем спадщини у цій справі не оспорюють, це питання також не є доводами відзивів на апеляційну скаргу, а тому апеляційним судом не обговорюється.

На замовлення позивача ФОП ОСОБА_3 у 2020 році виготовлена технічна документація землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) у власність ОСОБА_2 загальною площею 0,3500 га, в тому числі: 0,1500 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,2000 га - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26-93 т.1).

Листом від 01 липня 2020 року №05-22/1275 Служба автомобільних доріг у Житомирській області відмовила ФОП ОСОБА_3 у погодженні зовнішніх меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , із тих підстав, що спірна земельна ділянка частково розмішена в межах смуги відведення автомобільної дороги загального користування державного значення М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський (а.с.18 т.1). Окрім того, Державним агентством автомобільних доріг України заборонено службам автомобільних доріг в областях здійснювати вилучення, продаж, передачу, здачу в оренду, заставу земельних ділянок у смугах відведення автодоріг загального користування та вчинення будь-яких дій, внаслідок яких може відбутися зміна власника або користувача земельної ділянки.

Рішенням від 07 серпня 2020 року №РВ-020 державним кадастровим реєстратором міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відмовлено з тих підстав що: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (а.с.19-23 т.1). Встановлений перетин ділянок із ділянкою з кадастровим номером :01:000:0124 та площа співпадає на 19,837%.

Відповідно до архівної довідки від 13 березня 2020 року №О-187, в погосподарській книзі №1 Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на 1980-1982 роки, за адресою: с. Піщанка, вулиця не вказана, значиться головою домогосподарства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 а/з №8 (а.с.200 т.1). На день смерті ОСОБА_4 та протягом шести місяців після його смерті разом із ним зареєстровані члени сім`ї: ОСОБА_2 . Інші зареєстровані члени сім`ї не значаться. У цій довідці одночасно зазначено, що згідно з записами погосподарської книги номер особового рахунку - НОМЕР_1 ; житловий будинок побудований у 1961 році.

Згідно з архівної довідки від 11 березня 2020 року №О-182, в погосподарській книзі №1 Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області на 2006-2010 роки за адресою: АДРЕСА_1 , значиться головою домогосподарства ОСОБА_2 . Разом із нею інші зареєстровані члени сім`ї не значаться. Одночасно у цій довідці зазначено, що згідно з запису погосподарської книги номер особового рахунку - НОМЕР_2 . Житловий будинок побудований у 1961 році (а.с.199,203-205 т.1)

У архівному витязі від 13 березня 2020 року №О-189 прописано, що Управління сільського господарства Житомирського району земельно-шнурова книга №1 по колгоспу ім.Калініна с. Крошня за 1973-1991 року, розділ с. Піщанка колгоспники ОСОБА_4 «так у документі» (а.с.201 т.1). У цьому ж витязі також міститься роз`яснення, що у земельно-шнуровій книзі Управління сільського господарства ім`я по батькові ОСОБА_4 закреслено та записано ОСОБА_2 (довідка сільської ради від 16 серпня 1982 року №303).

Відповідно до висновку за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи від 31 травня 2022 року №397/05-2022, земельна ділянка площею 8,3804 га з кадастровим номером :01:000:0124 та земельна ділянка площею 0,1500 га, яка розташована в АДРЕСА_1 (зазначена в державному акті від 01 квітня 1997 року серії ІІ-ЖТ №014844, як ділянка № НОМЕР_3 ), із межами та конфігурацією, визначеною технічною документацією, складеною ФОП ОСОБА_3 станом на 2020 рік за договором від 16 травня 2020 року №087/10, перетинаються частково в площині, в результаті чого утворюється пляма накладення площею 297,7 кв.м, та проходить по точках:1-2-3-4-5-1 зі сторонами: 12,42м-22,7м-16,21м-4,9м-19,02м (а.с.43-60 т.2). Також ділянки не мають жодної спільної (суміжної) межі, а тому не є суміжними земельними ділянками.

Разом із тим, ділянка, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1 та земельна ділянка площею 8,3804 га з кадастровим номером :01:000:0124 частково перетинаються в площині в результаті чого утворюється пляма накладення площею 342,9 кв.м, яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-1 зі сторонами: 0,9м-12,49м-24,49м-6,44м-11,33м-6,81м-19,52м.

У фактичному користуванні ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 перебуває ділянка площею 0,1637 га, яка проходить по точках: 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-1 зі сторонами:17,06м-16,82м-7,55м-12,49м-24,49м-6,44м-15,09м-22,06м-11,51м-10,13м-24,37м.

У зв`язку із тим, що автомобільна дорога, вулиця (дорога) це лінійний комплекс інженерних споруд до складу якого входить: земельне полотно, проїзна частина, дорожнє покриття, смуга руху, споруди дорожнього водовідводу та водоочисні споруди, споруди шумозахисні, штучні споруди, засоби технологічного зв`язку, інженерне облаштування, тощо, визначити її фактичні межі за результатами візуально-інструментального обстеження не вбачається за можливе, а тому встановити, чи відповідає фактичне землекористування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0124, площею 8,3804 га (в частині перетину з суміжною земельною площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, документації із землеустрою на земельну ділянку та нормативно-правовим актам, не вбачається за можливе.

Отже, як убачається із вищевикладеного, з 1981 року спірна земельна ділянка належала на праві постійного користування Управлінню автомобільних шляхів №12, що підтверджено державними актами і матеріали справи не містять доказів, що ці державні акти оспорювалися у судовому порядку. В порядку правонаступництва зі складу земель транспорту державної форми власності Служба автомобільних доріг у Житомирській області набула право користування земельною ділянкою, а тому за нею слід рахувати право на спірну земельну ділянку з 1981 року. Тоді як спадкодавець ОСОБА_2 отримала державний акт серії ІІ-ЖТ №014844 на право приватної власності на землю, а саме на земельну ділянку площею 0,35 га, яка розташована на території с. Піщанка Оліївської сільської ради та складається із двох земельних ділянок: ділянки № НОМЕР_3 площею 0,1500 га - з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, та іншої земельної ділянки площею 0,2000 га з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, лише 01 квітня 1997 року, тобто пізніше.

Доводи апеляційної скарги про те, що родина позивача з 1961 року користувалася спірною земельною ділянкою є припущенням, оскільки жодний доказ не вказує на те, яку принаймні конфігурацію мала присадибна ділянка, якщо вона була закріплена за відповідним колгоспним двором. Окрім того, право власності або право постійного користування землею посвідчено державними актами, які, як зазначалося вище, у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися.

Суд першої інстанції при розгляді цього спору дійшов обґрунтованого висновку, що до набуття спадкодавцем ОСОБА_2 та позивачем, як спадкоємцем, права на спірну земельну ділянку, Служба автомобільних доріг у Житомирській області вже набула право користування спірної земельною ділянкою у встановленому законом порядку, а спадкодавець ОСОБА_2 у свій час не оформила належним чином відповідно до норм діючого законодавства свої права на спірну земельну ділянку.

Решта доводів апеляційної скарги спростовується вищевикладеним, а також тим, що у дослідницькій частини висновку експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи від 31 травня 2022 року на дату натурального обстеження території по АДРЕСА_1 , у фактичному користуванні ОСОБА_1 перебуває ділянка площею 0,1637 га, тоді як згідно з державним актом на право приватної власності на землю спадкодавцю ОСОБА_2 передано у приватну власність земельна ділянка для обслуговування жилого будинку площею 0,1500 га, а за положеннями частини першої ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких обставин, розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 04 серпня 2006 року №599 в оскарженій частині прийнято у межах повноважень та з додержанням положень закону, а тому не може бути визнано незаконним, як і не підлягає визнанню незаконним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, який виданий Службі автомобільних доріг в Житомирській області на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0124.

Із огляду на вищевикладене, суд першої інстанції при розгляді спору правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, не встановлено й порушення норм процесуального права, які б тягнули обов`язкове скасування судового рішення, а тому за положеннями ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції без змін, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

При цьому апеляційний суд ураховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більш того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Харвісаар проти Фінляндії»).

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 12 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 08 серпня 2023 року.