Провадження номер 2/741/281/23
Єдиний унікальний номер 741/425/23
РІШЕННЯ

іменем України

05 травня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

з участю секретаря судового засідання Сокирки Є.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області з цією позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів будинок належав його учасникам, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Після ліквідації колгоспних дворів власники будинку не отримали свідоцтв та не зареєстрували права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної йому 1/2 частини житлового будинку. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла як спадкоємець першої черги за законом мати ОСОБА_3 в силу ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яка належала їй як члену колишнього колгоспного двору, та 1/2 частини цього ж будинку, яку вона фактично прийняла після смерті свого сина ОСОБА_2 . На час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована одна. За життя вона склала заповіт, яким усе своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1 . Позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом. Спадщина вона прийняла, спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чернігівської області Чуєнко Л.А. Позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Саме тому позивач просила судовим рішенням визнати за нею:

- право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 ;

- право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , сину спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Ухвалою судді від 13 березня 2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 05 травня 2023 року.

У підготовче судове засідання позивач не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а. с. 32).

Представник відповідача Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але до початку підготовчого судового засідання подала до суду заяву, у якій указала, що Носівська міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розглянути цивільну справу без участі свого представника (а. с. 59).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд проводить підготовче судове засідання за відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

Судом установлено, що домогосподарство АДРЕСА_1 відносилося до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Носівської міської ради Чернігівської області № 6/2-31/91 від 27 лютого 2023 року (а. с. 8).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не втратили право на вказане домоволодіння, їхні частки в майні, яке належало ліквідованому колгоспного двору, є рівними.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як членам ліквідованого колгоспного двору належало по 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , але після ліквідації колгоспних дворів вони не отримали свідоцтв та у встановленому законом порядку не зареєстрували своє право власності на цей будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , яка належала йому як члену ліквідованого колгоспного двору.

Згідно з довідкою № 6/2-31/93, виданою Носівською міською радою Чернігівської області від 27 лютого 2023 року, станом на 17 червня 2018 року, тобто на день смерті, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним була зареєстрована та проживала ОСОБА_3 (а. с. 9).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 63-64)

Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_3 була матір`ю померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а. с. 48).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України його мати ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, після смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_3 фактично стала належати 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яка належала її померлому сину, однак вона не оформила свої спадкові права у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 (1/2 частини як члена ліквідованого колгоспного двору + 1/2 частини фактично прийнята після смерті сина ОСОБА_2 ).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 10 липня 2018 року ОСОБА_4 , старостою Козарського старостинського округу (с. Козари, с. Андріївка, с. Іржавець) Носівської міської ради Чернігівської області, зареєстрований в реєстрі за № 42, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Це підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 36-39), копією заповіту (а. с. 45).

Отже, позивач є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом.

Судом установлено, що до майна померлої ОСОБА_3 приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. заведено спадкову справу за № 7/2023, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 34-35).

Згідно з копією спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 убачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , подавши в установлений законодавством шестимісячний строк до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, пенсію. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає (а. с. 40-58).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивач успадкувала належний ОСОБА_3 спірний житловий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок після померлої ОСОБА_3 . Нотаріус відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину підтверджується постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 41/02-31 від 27 лютого 2023 року (а. с. 21).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Матеріали справи підтверджують, що на будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами виготовлена технічна документація, відповідно до якої загальна площа будинку становить 90,1 кв. м, житлова площа 38,4 кв. м (а. с. 15-17).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 5).

Ураховуючи, що заява представника відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1273, 1274 ЦК України, ст. ст. 200, 211, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 90,1 кв. м, житловою площею 38,4 кв. м з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений в АТ КБ «ПриватБанк» за реквізитами: рахунок отримувача UA0025645, отримувач коштів ГУК у Черніг.обл/тг м. Носівка/22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37972475, судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 07 березня 2023 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: Носівська об`єднана територіальна громада в особі Носівської міської ради Чернігівської області, , місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, буд. 20.

Повний текст судового рішення складено 05 травня 2023 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА