справа № 619/3051/17
провадження № 4-с/619/8/23
УХВАЛА

іменем України

14 серпня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Калиновської Л.В.,

секретаря судового засідання Булах С.М.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Мєрємєря В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи Дергачівський відділ ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати постанову державного виконавця Стадніченко Т.О. від 18.07.2023 у виконавчому провадженні ВП 57416300 про відкладення проведення виконавчих дій незаконною (безпідставною); скасувати постанову державного виконавця Стадніченко Т.О. від 18.07.2023 у виконавчому провадженні ВП 57416300 про відкладення проведення виконавчих дій.

В обґрунтування скарги зазначено, що 18.07.2023 ОСОБА_1 ознайомився з постановою державного виконавця від 18.07.2023 про відкладення проведення виконавчих дій. Не згоден з вказаною постановою державного виконавця з наступних підстав. Згідно з матеріалів справи боржник 12 та 14 жовтня 2021 року умисно не виконав рішення суду. В зв`язку з чим стягувач звернувся до Дергачівського відділу ДВС для відновлення виконавчого провадження, йому було відмовлено та він звернувся до суду. Ухвалою Дергачівського районного суду від 25.11.2021 було визнано дії громадянки ОСОБА_2 , безпідставними, дії державного виконавця неправомірними, було зобов`язано відновити виконавче провадження ВП57416300. Виконавче провадження було відновлено постановою від 24.12.2021. Боржник оскаржив рішення судді першої інстанції. Постановою Полтавського апеляційного суду від 16.08.2022 року залишено без змін ухвалу Дергачівського районного суду, а скаргу боржника без задоволення. Отже боржник був обізнаний з 25.11.2021 про рішення суду, а також про відновлене виконавче провадження постановою від 24.12.2021; з 25.02.2022 боржник не виконує рішення суду, а вже в березні зв`язок з ним був втрачений. Стягувач неодноразово звертався до поліції щодо розшуку його зниклої дитини, з 22.04.2022 року дитина перебуває у розшуку, наразі відкрито кримінальне провадження щодо безвісти зниклої особи його сина №0000192. Також стягувач неодноразово звертався до Дергачівського відділу ДВС для примусового виконання судового рішення та забезпечення інтересів дитини під час дії воєнного стану. Стягувач самостійно знайшов виконавчий лист у Котелевському районному суді Полтавської області та надіслав Дергачівському відділу ДВС. 17.11.2022 виконавчий документ надійшов до виконавчої служби. В матеріалах справи є заява боржника від 24.04.2022 про те що вона переїхала в іншу країну - Німеччину. Стягувач неодноразово звертався до ДПСУ та консульства Німеччини для підтвердження такої інформації але отримав відповідь що його син не перетинав кордон України, на обліку в Українському консульстві в ОСОБА_3 не перебуває. В матеріалах виконавчого провадження є дві відповіді по запитам ДПСУ що боржник не перетинала кордон України. Отже фактичного підтвердження перебування боржника та дитини за кордоном немає, а навпаки наведені документи спростовують знаходження боржника з дитиною за кордоном.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що з 25.02.2022 року боржник не вчиняв дій щодо виконання судового рішення, більш того він ухилявся від запитів державного виконавця протягом року, що свідчить про умисні незаконні дії боржника. Так з 25.02.2022 боржник умисно та безпідставно не виконав судове рішення у відновленому виконавчому провадженні 213 разів. З часу знаходження виконавчого документу у відновленому виконавчому провадженні боржник не виконав рішення суду 101 раз (з урахуванням 18.07.2023 року). Жодних дій або повідомлення державному виконавцю не робив. За таких підстав скаржник вважає дії боржника незаконними, що фактично є умисне систематичне вчинення кримінальних злочинів проти дитини та його батька. Крім того, державний виконавець не встановив фактичне місце знаходження боржника, а боржник не надав на підтвердження докази фактичного перебування зараз у Німеччині (які підтверджені офіційними установами ФРН), а посилання на заяву боржника не є документом яка підтверджує фактичне місце знаходження боржника за кордоном та не може бути підставою для відкладення виконавчих дій. Державний виконавець помилково посилається на ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження», бо обставин які перешкоджають проведенню виконавчих дій не встановлено, а обставини умисного ухилення боржника від виконання судового рішення протягом більше року наявні. Боржником у провадженні не вчинено жодної дії для виконання судового рішення на протязі з 25.02.2022 по 19.07.2023, більш того вона умисно переховує дитину, приховує місце знаходження дитини, його самопочуття, будь яку інформацію про спільну дитину тощо, використовуючи воєнний стан в країні, що безумовно вже завдало малолітній дитині та стягувачу моральної шкоди та психологічних страждань, порушило родинні та сімейні зв`язки дитини та батька. Стягувач вже неодноразово звертався офіційними листами до боржника, а також намагався зв`язатися з боржником та своєю дитиною згідно рішення суду впродовж дії воєнного стану але телефони боржника та дитини відключені, в месенджерах божник та його син відсутні, на електронні адреси боржник не відповів ні разу.

Скаржник, ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив скаргу задовольнити та скасувати постанову від 18.07.2023.

Державний виконавець Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїМєрємєря В.П. заперечувала проти задоволення скарги, зазначивши, що оскаржувану постанову винесено законно та обґрунтовано, а отже відсутні підстави для її скасування.

В.о. начальником Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїА. Бєльським надано відзив на скаргу ОСОБА_1 , відповідно до якого просив відмовити скаржнику у задоволенні скарги про визнання постанови державного виконавця Стадніченко Т.О. від 18.07.2023 року у виконавчому провадженні №57416300 про відкладення проведення виконавчих дій незаконною (безпідставною) та скасуванні постанови державного виконавця від 18.07.2023 про відкладення проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №57416300, посилаючись на те, що під час примусового виконання вищезазначеного виконавчого провадження, державний виконавець діяв у межах повноважень та у спосіб що визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Встановлено, що у Дергачівському відділі державної виконавчої служби у Харківською районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист №619/3051/17 від 14.08.2018, виданий Дергачівським районним судом Харківської області про усунення перешкоди ОСОБА_1 та визначення йому днів для участі у вихованні та спілкуванні з його малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кожного вівторка та четверга кожного тижня з 17 год.00 хв. до 19 год. 00 хв., без присутності матері; кожної суботи та неділі кожного другого та четвертого тижня місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год.00 хв., без присутності матері.

24.12.2021 винесена постанова про відновлення виконавчого провадження на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 25.11.2021 №619/3051/17, про визнання неправомірної бездіяльності, щодо не відновлення виконавчого провадження №57416300 та зобов`язано державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області відновити зазначене виконавче провадження.

Постанова про відновлення виконавчого провадження була направлена сторонам виконавчого провадження та до Дергачівського районного суду Харківської області (органу який видав виконавчий документ).

Починаючи з 24 лютого 2022 року Російська Федерація здійснює військову агресію проти України, у зв`язку з цим боржник ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_5 покинули територію України, про що свідчить повідомлення яке надійшло від боржника на електронну пошту відділу 24.04.2022. У своїй заяві боржник ОСОБА_2 , повідомляє, що зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України систематичними жорстокими обстрілами м. Харкова та сусідніх населених пунктів, в тому числі смт. Мала Данилівка, враховуючи постійну загрозу ракетних ударів на усій території України, у зв`язку з реальною загрозою життю і здоров`ю дитини ОСОБА_4 , 2015 р.н., а також відсутністю належного матеріального, побутового забезпечення, неможливістю медичного обслуговування, дитина разом з нею, і рекомендацією батька - ОСОБА_1 була евакуйована до Німеччини.

Неодноразово державним виконавцем було направлено електронні запити до Державної прикордонної служби, щодо перетину боржником державного кордону. Згідно відповіді відсутні дані щодо перетину боржником державного кордону.

13.04.2023 на електронну адресу боржника було направлено вимогу виконавця про надання інформації щодо фактичного місця перебування та реєстрації. Крім того, 19.05.2023 на адресу боржника АДРЕСА_1 , рекомендованою кореспонденцією було направлено виклик державного виконавця. Однак направлена кореспонденція була повернута до відділу зв`язку з закінченням терміну зберігання. 27.06.2023 державним виконавцем було направлено письмовий запит до державної прикордонної служби України про перетин боржником державного кордону починаючи з 24.02.2022 по 27.06.2023. У зв`язку з відсутністю відповіді 25.07.2023 запит було направлено повторно. 27.06.2023 державним виконавцем було, направлено запит Головного управління міграційної служби, про наявність у боржника ОСОБА_2 закордонного паспорта. Станом на 03.08.2023 року відповідь не надходила. 11.07.2023 державним виконавцем було направлено запит до Посольства України в Федеративній Республіці Німеччина, Генерального консульства України у Гамбурзі, Генеральне консульство України у Мюнхені Генеральне консульство України в Дюссельдорфі, Генерального консульств України у Франкфурті на Майні, чи дійсно боржник ОСОБА_2 була, евакуйована до Німеччини разом з дитиною ОСОБА_4 .

Крім того 13.07.2023 , державним виконавцем була винесена постанова про визначення місця побачення стягувача з дитиною та направлена сторонам виконавчого провадження електронною поштою. 13.07.2023 державним виконавцем була винесена постанова про| проведення виконавчих дій на 20.07.2023 за адресою АДРЕСА_2 та направлена сторонам виконавчого провадження електронною поштою.

17.07.2023 на електронну пошту відділу надійшла заява боржника ОСОБА_2 .. У своїй заяві боржник повідомляє, що так як вже повідомлялося нею раніше, у заяві від 24.04.2022, у зв`язку збройною агресією Російської федерації проти України та постійним, хаотичними ракетними та артилерійськими обстрілами усієї території України, рятуючи сина ОСОБА_4 , 2015 р.н., вона була змушена покинути територію України. Боржник повідомляє, що на даний час разом з сином ОСОБА_6 перебуває у Німеччині (м. Бремен) у статусі біженців, про що надає відповідні документі (а саме посвідченнями на право проживання № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ), тому з`явитися на виклик державного виконавця та бути присутньою при проведенні виконавчих дій, які призначені на 20.07.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , вона не в змозі.

Постановою головного державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківською районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Т.О. від 18.07.2023 ВП №57416300 відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання в/л №619/3051/17 виданого 14.08.2018, у відповідності до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 щодо неправомірності дій державного виконавця суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 129-1 Конституції України закріплено обов`язковість судових рішень до виконання на всій території України. Крім того, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства передбачених п.9 ч.1 ст.129 Конституції України.

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, передбачений ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», за якою виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

Статтею 7 розділу ХІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною, державний виконавець відкладає проведення виконавчих дій в порядку, визначеному статтею 32 Закону, відповідно до якої за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Згідно приписів статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що відкладення проведення виконавчих дій передбачено лише за наявності обставин, що перешкоджають проведенню побачення стягувача з дитиною на строк не більш ніж 10 днів та є не довготривалою дією. Суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_5 перебуває за межами України та виконати дане рішення суду не є можливим за десять календарних днів, а отже дана постанова державного виконавця не є ефективною в реалізації рішення суду.

Так, відповідно до ч 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійного лихо тощо), сторони мають право звернутись до суду , який розглядав справу як суд першої інстанції , із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення . Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановленні цим рішенням.

За положеннями ст.451 ЦПК України суд має пересвідчитися у тому, чи були оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність виконавця прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця чи ні, та чи було при цьому порушене право заявника, або не було порушено.

Так, суд зазначає, що неодноразове відкладення проведення виконавчих дій буде свідчити в подальшому про затягування з організацією та проведенням виконавчих дій та не буде сприяти своєчасному виконанню рішення суду, а також забезпеченню найкращих інтересів дитини.

Аналізуючи наведені вище положення чинного законодавства та матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови про відкладення виконавчих дій від 18.07.2023.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи Дергачівський відділ ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Дергачівського відділу ДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стадніченко Тетяни Олександрівни від 18.07.2023 у виконавчому провадження ВП №57416300 про відкладення проведення виконавчих дій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. В. Калиновська