Справа № 541/786/23
Провадження № 4-с/541/4/2023
У Х В А Л А

іменем України

03 травня 2023 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Куцин В. М.,

секретаря судового засідання Балко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання зняти арешт з майна

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що нещодавно звернувся до Центру надання адміністративних послуг Миргородської міської ради з метою реєстрації місця проживання члена своєї родини за вищевказаною адресою, однак йому відмовили в наданні даної послуги в усному порядку, адже перевіривши подані ним документи для надання відповідної послуги, було виявлено, що згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо належного заявнику будинку АДРЕСА_1 встановлено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за реєстраційним номером № 26592, зареєстрованого 09.06.2004 року реєстратором Першою Миргородською нотаріальною конторою на підставі постанови серії АА №173043 від 01.06.2004 року виданої Миргородським ДВС.

Для вирішення питання зняття вищевказаного обтяження у вигляді арешту нерухомого майна у досудовому порядку заявник звернувся до Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області. Відповідно до змісту листа Миргородського ВДВС за вих. №10052 від 06.03.2023 року, встановлено, що згідно даних перегляду АСВП виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, фізичних чи юридичних осіб на виконанні на момент звернення у Відділі не знаходиться. Тому відсутня технічна можливість зняття обтяження з належного заявнику майна, оскільки виконавче провадження, в рамках якого була видана постанова серії АА №173043 від 01.06.2004 року про накладення арешту, на даний час закрите та. перенесене до «спеціального розділу», відповідно доступ до його матеріалів закритий.

Заявник зазначає, що накладення арешту та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно обмежує його законні права розпорядження належним йому житловим будинком .

Оскільки виконавчі провадження щодо нього закінчені і заборгованості він не має, слід дійти висновку про безпідставність існування арешту належного йому майна

З метою захисту своїх прав просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Миргородського ДВС щодо не зняття арешту нерухомого майна - всього майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належного боржнику - ОСОБА_1 , ідент. номер - НОМЕР_1 , у зв`язку з закінченням виконавчого провадження. Зобов`язати Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти зареєстрований 09.06.2004 року реєстратором Першою Миргородською нотаріальною конторою встановлений арешт з реєстраційним номером: №26592 нерухомого майна - всього майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належного боржнику - ОСОБА_1 , ідент. номер - НОМЕР_1 , накладеного на підставі постанови серії АА №073043 державного виконавця Миргородського ДВС від 01.06.2004 року.

Заявник у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність(а.с. 19).

Виконавець Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїв судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся. Його неявка розгляду скарги не перешкоджає(а.с. 18).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про арешт нерухомого майна № 26592, який накладено на все майно, за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований 09.06.2004 Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 073043 від 01.06.2004 Миргородської ДВС (а. с. 7).

Відповідно до свідоцтва № 10 про право власності на будівлю від 16.02.1993 власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 за яким зареєстровано право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна (а. с. 8, 21).

Листом від 22.03.2023 № 14161 Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що станом на 22.03.2023 року відкритих/завершених виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відділі не знаходиться. Також, Миргородський відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлений арешт з реєстраційним номером №26592, зареєстрованого 09.06.2004 реєстратором: Перша Миргородська нотаріальна контора, на підставі постанови АА173043 від 01.06.2006 року, виданої Миргородським ВДВС, об`єкт обтяження: невизначено, все майно, адреса АДРЕСА_1 . Миргородський ВДВС у Миргородському районі Полтавської області не має можливості надати копію постанови АА № 073043 від 01.06.2006, оскільки відповідно до Наказу Міністерства Юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконанавцями, що передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постанови про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (а.с. 14).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 56 цього Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові від 11 грудня 2019 року у справі N 826/12775/15 за адміністративним позовом юридичної особи до органу ДВС про зняття арешту з майна, яке позивач вважав своєю власністю, Велика Палата Верховного Суду вказала, що оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна особою, яка не є ані стороною, ані іншим учасником виконавчого провадження, однак має речове право на таке майно, не призведе до належного захисту її прав, оскільки навіть визнання адміністративним судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений статтею 60 Закону N 606-XIV. Законодавець визначив окремий механізм поновлення порушеного права особи, якій належить арештоване майно, - звернення до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту (стаття 60 Закону N 606-XIV). З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що позивач обрав неефективний спосіб захисту, який не призведе до поновлення речового права на майно. Оскільки зняття арешту з майна здійснює виконавець, приймаючи постанову на підставі ухваленого судового рішення з цього питання, ефективним способом захисту права позивача на таке майно є звернення до суду за правилами господарського судочинства з позовом про визнання права власності та зняття арешту зі спірного майна.

Велика Палата Верховного Суду формулювала висновки у спорах, що стосувалися звільнення майна з-під арешту, а саме:

Оскарження дій і рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна, не приведе до належного захисту прав позивача, оскільки навіть визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений статтею 60 Закону N 606-XIV (постанова від 12 лютого 2020 року у справі N 813/1341/15).

Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (постанова від 26 листопада 2019 року у справі N 905/386/18 (пункти 39, 62)).

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про виключення майна з-під арешту.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цією скаргою на бездіяльність державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїстало те, що накладення арешту та внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про арешт нерухомого майна № 26592, який накладено на все майно, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований 09.06.2004 Першою Миргородською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АА 073043 від 01.06.2004 Миргородської ДВС, обмежує його законні права стосовно розпорядження належним йому нерухомим майном - житловимо будинком.

Проте, сторонами суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження за яким накладено арешт нерухомого майна № 26592, який накладено на майно за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 та має право звернутися до суду із скаргою на бездіяльністю державного виконавця.

Таким чином, фактичною підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цією скаргою стало порушення державним виконавцем речових прав ОСОБА_1 стосовно розпорядження належним йому нерухомим майном.

Оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт та реалізацію спірного майна особою, яка не є ані стороною, ані учасником виконавчого провадження, однак має речове право на таке майно, не призведе до належного захисту її прав.

Законодавець визначив окремий механізм поновлення порушеного права особи, якій належить арештоване майно або його частка, в тому числі зняття з нього арешту (стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на наведені норми та сукупність обставин у цій справі суд уважає, що заявником обрано неефективний спосіб захисту свого права, щодо спірного нерухомого майна.

Спір у цій справі стосується порушеного майнового права заявника і належним способом захисту такого права є звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно на спірне майно і про зняття з нього арешту.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 259, 263-264, 447-451 ЦПК Українисуд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання зняти арешт з майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст судового рішення (ухвали) складений 08 травня 2023 року.

Суддя: В. М. Куцин