Справа № 553/5627/22
Провадження № 2/645/1183/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Іващенко С.О.,

секретаря судових засідань Жамгарян А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2022 року ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави (суддя Грошова Н.М.) відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

06.02.2023 ухвалою Ленінського районного суду м Полтави за клопотанням представника позивача витребувано із Відокремленого підрозділу Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Харківської області належним чином завірену копію спадкової справи № 167/2017, яка заведена після померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 17.11.2022 року № 65 відновлено територіальну підсудність судових справ Фрунзенського районного суду м. Харкова з 23.11.2022 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.05.2023 року за клопотанням представника відповідача цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом передано за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора та просить визнати за ним право власності на трикімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 61,6 кв.м, житловою площею 46,9 кв.м, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Шишко В.А. після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна тітка позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з квартири, за адресою: АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 18.06.2014 на користь позивача, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Шишко В.А. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину, бо на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем. Заяви про відмову від прийняття спадщини ним не подавалось. Четвертою ХМДНК заведено спадкову справу №167/2017. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалось , оскільки після відкриття спадкової справи з`ясувалось, що 27.08.2016 спадкодавицею ОСОБА_2 було складено ще один заповіт на користь інших осіб. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.03.2021, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 18.08.2021. Постановою Верховного Суду від 30.06.2022 рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишені без змін. Оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартину були викрадені, за фактом чого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області відкрито кримінальне провадження за ознаками ч. 3 ст. 185 КК України. 30.12.2021 на звернення позивача до Четвертої ХМДНК із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

23.03.2023 від відповідача Харківської міської ради надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого права, оскільки він не звертався до уповноважених органів для отримання дублікату свідоцтва про право власності та не отримував відмови , а отже не реалізував усі можливі способи реалізації права на отримання у власність спадкового майна у досудовому порядку. Вважає, що його звернення до суду з цією позовною вимогою є передчасним. Позивач не навів жодного доводу в обґрунтування вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно та не надав доказів, що його права не визнаються чи оспорюються Харківською міською радою, тож на даний час відсутній спір між позивачем та Харківською міською радою.

У судове засідання позивач та його представник, а також представник відповідача не з`явилися, надали суду заяви, в яких просили суд розглянути справу за їх відсутністю.

Представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність осіб, що беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна тітка позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент смерті спадкодавиця ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована разом з позивачем за адресою АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з трикімнатної ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Спірна квартира належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21.10.2004 р Право власності за померлою ОСОБА_2 зареєстровано належним чином КП «Харківським міським бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 8-04-254003

Реєстрація права власності на спірну квартиру за померлою ОСОБА_2 , також підтверджується Довідкою про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів № 1115588 від 29.11.2021 р. та Довідкою для подання нотаріусу на запит від 22.11.2021 р. № 2669/02/-14П про технічні характеристики квартири, які були надані у відповідь на запит нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Каліберди за вих. № 2670/02-14/П від 22.11.2021 р.

Померла ОСОБА_2 склала заповіт від 18 червня 2014 року на користь, позивача, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шишко В.А. реєстровий номер 756, яким заповідала ОСОБА_1 усе майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, а також все те, на що заповідачка матиме право.

Спадкодавиця ОСОБА_2 на момент смерті у зареєстрованому шлюбі не перебувала, дітей та батьків не мала.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач прийняв спадщину, бо на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом із спадкодавицею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Заяви про відмову від прийняття спадщини ним не подавалося.

Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 167/2017.

Свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалось, оскільки після відкриття спадкової справи зясувалося, що 27.08.2016 р. спадкодавицею ОСОБА_2 було складено ще один заповіт на користь інших осіб, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

01.12.2017 року позивач звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовом про визнання заповіту недійсним та відновлення попереднього заповіту.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.03.2021 року в цивільній справі № 641/8187/17 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, визнано недійсним заповіт від 27.08.2016 року на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та поновлено заповіт на користь ОСОБА_1 від 18 червня 2014 року.

Постановою Харківського апеляційного суду від 18.08.2021 р. в цивільній справі 641/8187/17; провадження № 22-ц/818/3897/21, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 30.06.2022 р. в цивільній справі 641/8187/17; провадження № 61-15983св21, рішення першої та апеляційної інстанції залишені без змін.

09.04.2021 року ОСОБА_5 звернувся до СВ ВП № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області із заявою про злочин, оскільки було таємно викрадено майно, в тому числі оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру, про що були внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0000151 за ознаками ч.3 ст. 185 КК України. На даний час досудове розслідування триває, що підтверджується довідкою Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП за вих. № 14017/119-14/1121 від 18.09.2021 р.

30.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину.

30.12.2021 року, державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Калібердою Т.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі Свідоцтва про право власності на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме трикімнатну ізольовану квартиру АДРЕСА_1 і роз`яснено право звернутися у відповідний суд із позовом.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позовна вимога про визнання права власності на квартиру за позивачем підміняє собою порядок вчинення нотаріальної дій нотаріусом, оскільки підставою для відмови у видачі свідоцтва про право власності була відсутність підтвердження права власності спадкодавця на нерухоме майно.

Втрата чи зіпсування свідоцтва про право власності на жило, яке було оформлене на підставі розпорядження управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, розпорядження управління комунального майна та приватизації головного управління економіки та комунального майна Харківської міської ради, розпорядження Центру (відділу) приватизації державного житлового фонду щодо приватизації комунального житлового фонду є підставою для звернення за отриманням адміністративної послуги щодо видачі дубліката свідоцтва про право власності.

Позивач не звертався до повноважених органів для отримання дублікату свідоцтва про право власності та не отримував відмови, а отже не реалізував усі можливі способи реалізації права на отримання у власність спадкового майна у досудовому порядку, а тому звернення до суду з цією позовною заявою є передчасним. Таким чином, Відповідач вважає, що позивач обрав невірний спосіб захисту свого права.

Крім того, на думку представника відповідача в позовній заяві ОСОБА_1 відсутні позовні вимоги до Харківської міської ради, а також в супереч вимогам ст. 392 ЦК України позивач не навів жодного доводу в обґрунтування вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно та не надав доказів, що його права не визнаються чи оспорюються Харківською міською радою.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.1 ст.1235 КК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1,2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому та має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови N 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,57,60,61,197,209,212-215 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шишко В.А., реєстровий номер 756 після смерті рідної тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відомості, що не проголошуються:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

представник позивача адвокат Кундіус Ганна В`ячеславівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1722 від 28.02.2012 адреса для листування: АДРЕСА_4 ;

відповідач Харківська міська рада , адреса: 61003 м. Харків, майдан Конституції, 7;

третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора , адреса: 61082 м. Харків, вул. В. Мельникова, 2.

Повний текст рішення складено 11.08.2023.

Суддя -