Провадження № 2-др/522/65/23
02 серпня 2023 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,
за участі секретаря судового засідання Коноваленко В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гула Андрій Сергійович, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування, -
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про стягнення невиплаченої частини страхового відшкодування.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 13 871 грн 71 коп невиплаченої частини страхового відшкодування. Вирішено питання про судовий збір.

26.04.2023 адвокат Гула А. С., який діє від імені ОСОБА_1 , подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 300 грн та судових витрат на оплату послуг з оцінки вартості відновлювального ремонту в розмірі 2 700 грн.

У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача адвокат Гула А. С. подав до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішенння за відсутності позивача та її представника.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 48 постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката до матеріалів справи додано: копію договору №23 про надання правової допомоги від 05.03.2021, копію акта від 17 березня 2021 року про надання послуг (поточний) до Договору про надання правової допомоги № 23 від 05 березня 2021 року.

Згідно з п 1.2 Договору № 23 про надання правової допомоги від 05 березня 2021 року сутність доручення клієнта (мета, якої Клієнт прагне досягти) полягає у наступному: представництво інтересів клієнта перед третіми особами (органами влади, страховою компанією тощо) та за необхідності судом першої інстанції з питань отримання відшкодування завданих клієнту збитків внаслідок ДТП, що мала місце в м. Одеса 04 вересня 2020 року із належним клієнту автомобілем Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.3 Договору форми надання правової допомоги за цим договором обираються адвокатом за його власною правовою позицією з урахуванням їх найбільшої відповідності змісту доручення клієнта, його меж та досягнення поставленої мети, зокрема, шляхом: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта або особи, в інтересах якої укладено договір; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод та законних інтересів клієнта як підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правової допомоги клієнту як свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів клієнта як потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також його прав і обов`язків в якості потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; інші форми, не заборонені законом.

Пункт 3.1 Договору передбачає, що виконання цього договору є платним. Формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар.

Відповідно до п. 3.2 Договору сторони домовилися про обчислення гонорару у фіксованому розмірі, який становить 500 доларів США, що сплачуються у гривневому еквіваленті.

Згідно з п. 3.3 Договору гонорар виплачується у наступному порядку: частина гонорару у розмірі 50% суми сплачується під час підписання цього договору або протягом п`яти днів після цього. Решта гонорару сплачується клієнтом після прийняття рішення відповідною страховою компанією про сплату страхового відшкодування на користь клієнта або рішення суду першої інстанції за результатом розгляду справи.

Відповідно до п. 3.8 Договору виконання доручення (частини доручення) за цим договором підтверджується підписаними сторонами актами про виконання послуг, які готуються адвокатом в двох автентичних примірниках, підписуються ним та надаються клієнту особисто (в разі відмови особистого отримання шляхом направлення на його поштову адресу). В разі непідписання такого акта клієнтом без надання клієнтом мотивованих причин впродовж трьох днів після його отримання, такий акт вважається підписаним. Сторони домовилися сприймати підписані ними акти про виконання послуг, як один із документів, в якому фіксується факт сплати гонорару адвоката.

З п. 3 акта від 17.03.2021 про надання послуг до Договору про надання правової допомоги 23 від 05 березня 2021 року слідує, що на виконання умов договору про надання правової допомоги щодо гонорару, під час підписання цього акта клієнтом сплачено, а адвокатом отримано від клієнта частину гонорару в розмірі 8 295,00 грн.

Відповідно до п. 4 акта від 17.03.2021 про надання послуг до Договору про надання правової допомоги № 23 від 05 березня 2021 року сторони зазначають, що даний акт є поточним, тобто свідчить про виконання частини доручення станом на день його підписання та про взаємні зобов`язання сторін. При цьому, сторони наголошують, що вважають себе зобов`язаними за всіма умовами укладеного ними договору про надання правової допомоги до його повного виконання згідно його положень та чинного законодавства України.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Враховуючи особливості предмета спору, а також характер виконаної адвокатом роботи з врахуванням складності справи та критерій розумності розміру витрат, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 300 гривень є завищеними, а тому суд дійшов висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень.

Що стосується доводів заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг з оцінки вартості відновлювального ремонту у розмірі 2 700 грн, то вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, позивач до подання позовної заяви 14.01.2021 уклала договір № 1401/21 із суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 та отримала звіт № 1401/21. Вартість послуг, пов`язаних із проведенням оцінки склала 2 700 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 понесено витрати на оплату послуг з оцінки у розмірі 2 700 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку за період з 15.01.2021 15.01.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Положення статті 139 ЦПК України передбачають, що судом встановлюється розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Учасниками справи є, зокрема, сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України).

Таким чином ЦПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Оскільки в межах спірних правовідносин підписання договору на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку автомобіля Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 та отримання звіту № 1401/21 відбулося за ініціативою ОСОБА_1 до звернення до суду з позовом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат у розмірі 2 700 грн на його підготовку.

Такий висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 140, 141, 259, 270, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

У решті заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «САЛАМАНДРА», , адреса: м. Полтава, вул. Колективна, 10;

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 08.08.2023.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА