Справа № 463/192/23
Провадження № 2/463/816/23
РІШЕННЯ

іменем України

10 травня 2023 року м. Львів

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого-судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Козак О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

12.01.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відповідно до якого просила стягнути з відповідача 40850 доларів США.

ОСОБА_1 позов мотивує тим, що 15.08.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого відповідачка позичила у позивачки 30000 доларів США до 20.02.2020 року. Факт передачі коштів відповідачу підтверджується актом прийому передачі грошових коштів за Договором від 15.08.2019 року. 29.09.2020 року відповідачка повернула позивачці 15000 доларів США, а в другій половині 2022 року повернула ще 1000 доларів США. Тобто залишок заборгованості по договору кредиту складає 14000 доларів США. Крім того, п.3 Договору передбачено, що у випадку прострочення внеску останньої суми Позичальник сплачує Позикодавцеві штраф в розмірі 0.2% від суми заборгованості, яка залишається, за кожен день прострочення. За період з 21.02.2020 року по 29.09.2020 року прострочено 191 днів, сума штрафу за даний період складає 30000 х 0,2/100 х 191= 11460 доларів США. За період з 30.09.2020 року по 24.02.2022 року (до моменту оголошення військового стану в Україні) прострочено 513 днів, сума штрафу 15000 х 0.2/100 х 513 = 15390 доларів США. Загальна сума штрафу становить 26850 доларів США. Загальна сума стягнення складає 40850 доларів США.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 04.04.2023 року о 12-00 год.

04.04.2023 року, у зв`язку з надходженням до суду спільної заяви сторін про відкладення судового засідання у зв`язку з проведенням переговорів, щодо мирного врегулювання спору, підготовче судове засідання відкладено на 10.05.2023 року 11-00 год.

10.05.2023 року адвокатом Квак В.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16000 доларів США. Крім цього, подано до суду заяву, відповідно до якої спросить не стягувати з відповідача судовий збір, покласти такий на позивача.

10.05.2023 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву про визнання позову, відповідно до якої визнає позовні вимоги (згідно з заявою про зменшення позовних вимог), а саме щодо стягнення з неї 16000 доларів США на користь ОСОБА_1 в якості сплати заборгованості за договором позики від 15.08.2019 року та просить такі задоволити.

Адвокатом Квак В.В. до судового засідання подано до суду заяву про розгляд справи, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, за відсутності позивача та її представника.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги в сумі 16000 доларів США визнає.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ч.4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріли справи, безпосередньо дослідивши докази, дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 15.08.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно умов якого ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 30000 доларів США, що еквівалентно станом на день укладення договору 757200 грн. за курсом, встановленим Національним Банком України. Згідно п.2 Договору позики повернення зазначеної в даному договорі суми може мати місце за бажанням Позичальника протягом шести місяців рівновеликими або різними частинами, однак останній внесок повинен бути зроблений не пізніше 20 лютого 2020 року. Підтвердженням вищезазначеного є підписаний сторонами договір позики від 15.08.2019 року та акт прийому-передачі грошових коштів за Договором позики від 15.08.2019 року.

Згідно п.3 Договору позики сторонами визначено, що у випадку не продовження терміну дії позики, та прострочення внесення останньої суми Позичальник виплачує Позикодавцеві штраф в розмірі 0,2 % від суми заборгованості, яка залишилася, за кожен день прострочення.

Згідно актів прийому-передачі грошових коштів від 29.09.2020 року та 01.11.2022 року, відповідач ОСОБА_2 повернула позивачу ОСОБА_3 , на виконання договору позики від 15.08.2019 року, грошові кошти в сумі 16000 доларів США.

Сума заборгованості по тілу позики становить 14000 доларів США.

Отже, між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики.

Після спливу кінцевого терміну виконання зобов`язання відповідач грошові кошти позивачу в повному розмірі не повернула. Між сторонами виник спір з приводу повернення коштів, отриманих у позику.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Сторони в п.3 Договору позики від 15.08.2019 року визначили що у випадку не продовження терміну дії позики, та прострочення внесення останньої суми Позичальник виплачує Позикодавцеві штраф в розмірі 0,2 % від суми заборгованості, яка залишилася, за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

З урахуванням заяви представника позивача адвоката Квака В.В. від 08.05.2023 року про зменшення позовних вимог та заяви відповідача ОСОБА_2 про визнання позову від 10.05.2023 року, суд приходить до висновку що позов є підставним та підлягає до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в сумі 16000 (шістнадцять тисяч) доларів США.

Відповідно до заяви представника позивача адвоката Квака В.В., судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 509,526, 1046,1049 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 16000 (шістнадцять тисяч) доларів США.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ); РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення 15.05.2023.

Суддя С.Й. Яворський