Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Справа № 521/1938/22
Провадження № 2521/438/23
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Федорової А.В.,
Учасники справи:
Представник Наседкін Олег Ігорович
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто»
Третя особа Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», про витребування майна, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», в якому просить витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на таке.
15 червня 2001 року ОСОБА_1 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3908.
30 серпня 2006 року позивач на правах майнового поручителя передав дану квартиру в іпотеку ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на підставі іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 60 в рахунок забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором від 28.08.2006 р. № 162/06ф.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2016 р. у справі № 520/11375/15-ц, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.11.2016 р. та постановою Верховного Суду від 06.06.2018 р., позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 162/06ф від 28.08.2006 р. в розмірі 420,00 доларів США, що за курсом НБУ на день постановлення рішення складало 10 571,40 грн. Зазначена сума була сплачена ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Наприкінці 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.03.2020 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 372, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто».

З офіційного веб-сайту Судової влади України позивачу стало відомо, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2015 р. у справі № 521/13462/15-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та звернуто стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотечного договору, шляхом набуття права власності ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2022 р. заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2015 р. було скасоване, а справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Вважаючи збереження реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за відповідачем порушенням своїх прав, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідач, ТОВ «Фінансова компанія «Ассісто», позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Ассісто», третя особа ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про витребування майна та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач вказав, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2015 р. у справі № 521/13462/15-ц скасовано, тому власником квартири АДРЕСА_1 не є ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», відтак, на думку відповідача, у справі відсутній предмет спору.

Також відповідач посилається на те, що заборгованість за кредитним договором від 28.08.2006 р. № 162/06ф є непогашеною.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси в складі судді Граніна В.Л. від 20.05.2022 р. було відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.01.2023 р. було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 було призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Малиновського районного суду м. Одеси Гуревського В.К.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси в складі судді Гуревського В.К, від 28.03.2023 р. було повторно розпочато розгляд справи по суті.

В судове засідання, призначене на 25.04.2023 р., сторони не з`явилися.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Наседкіна О.І. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позивач підтримав заявлені вимоги.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, сповіщалися належним чином, будь-яких заяв та клопотань не надали.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

На підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2001 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3908, позивач ОСОБА_1 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 .

13 травня 2002 року Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру.

28 серпня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (нині публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 162/06ф, за умовами якого ОСОБА_2 одержав кредит у сумі 30000 доларів США на строк до 16:00 27 серпня 2012 року.

30 серпня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (нині публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк») та позивачем ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандісом А.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 7091.

Згідно з преамбулою іпотечного договору від 30.08.2006 р. предметом іпотеки є ізольована квартира АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, має загальну площу 46,5 кв.м та житлову площу 34,3 кв.м.

Пунктом 1.1. іпотечного договору від 30.08.2006 р. погоджено, що майновий поручитель іпотекодавець з метою виконання боржником основного зобов`язання, що випливає з кредитного договору, цим передають в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2016 р. у справі № 520/11375/15-ц частково задоволено позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 162/06ф від 28.08.2006 р. в розмірі 420,00 доларів США, що за курсом НБУ на день постановлення рішення складало 10 571,40 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.11.2016 р. у справі № 520/11375/15-ц було відхилено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. та залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2016 р.

Постановою Верховного Суду від 06.08.2018 р. у справі № 520/11375/15-ц було залишено без задоволення касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2016 р. та ухвала Апеляційного суду Одеської області від 16.11.2016 р.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено, що термін користування кредитом за кредитним договором № 162/06ф від 28.08.2006 р. був встановлений до 27.08.2012 р.

В матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_2 від 24.10.2017 р., до якої додано копію квитанції № ПН 3043 від 23.06.2017 р., з яких вбачається, що ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» сплачено 10815,00 грн з призначенням платежу «Оплата боргу 19017842/3739/6880020 за рішенням Київського райсуду м. Одеси по справі № 520/11375/15-ц від 19.08.2016 р. за кред. дог. ОСОБА_2 ».

Також в матеріалах справи наявний докази направлення зазначених документів на адресу ліквідатора ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

З цих підстав суд приходить до висновку, що стягнута за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.08.2016 р. у справі № 520/11375/15-ц з ОСОБА_2 сума фактично сплачена.

Разом з тим, заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2015 р. у справі № 521/13462/15-ц, з урахуванням ухвал про виправлення описки від 24.07.2017 р., від 23.11.2017 р., від 02.03.2018 р. було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 та звернуто стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотечного договору від 30.08.2006 р., який укладений між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Брандіс А.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 7091, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить майновому поручителю на праві власності, шляхом набуття права власності Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» на предмет іпотеки: трьохкімнатну квартиру загальною площею 46,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та належить майновому поручителю на праві власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 162/06ф від 28.08.2006 року, який укладений між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2 .

26 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 372.

Того ж дня, 26.03.2020 р., приватним нотаріусом Київського приватного нотаріального округу Лапкевич Т.В. було здійснено державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» на вказану квартиру.

В п. 1.3. договору купівлі-продажу квартири від 26.03.2020 р. вказано, що право власності продавця, ПАТ «ВіЕйБі Банк», на вказану квартиру зареєстроване на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2015 р. у справі № 521/13462/15-ц та ухвал у цій же справі від 23.11.2017 р., 02.03.2018 р.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія договору № 616802.1435 про відступлення прав вимоги від 25.03.2020 р., укладеного між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В,, зареєстрованого в реєстрі за № 436, згідно з п. 1 якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку права, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатках №№ 1, 2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатках №№ 1, 2 до цього Договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.

У додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги від 25.03.2020 р. під п. 1006 вказано, що до переліку кредитних договорів, за якими відбувається відступлення права вимоги, вказаний також і кредитний договір від 28.08.2006 р. № 162/06ф, укладений з ОСОБА_2 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2022 р. було задоволено заяву представника ОСОБА_1 адвоката Наседкіна О.І. про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2015 р. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

При новому розгляді справи рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07.06.2022 р. у справі № 522/13462/15-ц у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено в повному обсязі.

Згідно інформаційної довідки від 10.12.2021 р. квартира АДРЕСА_1 зареєстровано на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно приписів ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

На підставі ч. 1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно :

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постановах Верховного Суду України від 24.06.2015 р. у справі № 6-251цс15, Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 р. у справі № 522/2202/15-ц зроблено правовий висновок про те, що за змістом статті 388 ЦК України, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Також в п. 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц розкрито юридичну суть принципу реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю та зазначено, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника. Факт володіння нерухомим майном (possessio) може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 був власником квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира вибула з володіння позивача на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28.12.2015 р. у справі № 521/13462/15-ц, в подальшому скасованого ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2022 р.

З цих підстав суд приходить до висновку, що вказана квартира вибула з володіння позивача поза його волею, а, відтак, позивач має право на її витребування згідно приписів ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Крім того, в п. п. 114 116 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі № 183/1617/16 зроблено правовий висновок про те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно.

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на вказане у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

З цих підстав, суд погоджується з тим, що належним способом захисту прав позивача ОСОБА_1 є витребування від відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто», на його користь квартири АДРЕСА_1 .

Відтак, позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 13, 141, 263 265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» (вул. Сурикова, 3, корп 8-Б, м. Київ, 03035; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, має загальну площу 46,5 кв.м та житлову площу 34,3 кв.м.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто» (вул. Сурикова, 3, корп 8-Б, м. Київ, 03035; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 5500,0 (п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.К. Гуревський