Справа № 345/2221/23
Провадження № 2/345/689/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_1 до ПрАТ «Калуський завод будівельних машин», генерального директора ПрАТ «Калуський завод будівельних машин» в особі Ігоря Олійника про визнання порушення процедури розслідування заподіяного виробничого каліцтва,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2ст.19ЦПК України визначено,що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2)позовного провадження(загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суд звертає увагу на те, що лише розділом VII ЦПК України «судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачено право на звернення до суду зі скаргою, сторонам виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, згідно норм цивільного процесуального законодавства, у разі невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, слід звертатись до суду саме з позовною заявою, яка за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Отже, позивачу слід визначитися, в порядку якого провадження він звертається до суду та з врахуванням зазначеного викласти свої вимоги, зазначивши інформацію, вказану у ст. 175 ЦПК України, конкретні вимоги щодо предмета спору, навівши їх належне обґрунтування.

Крім того, згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

За приписами ч. 1 ст. 47 ЦПК України процесуальною дієздатністю (здатністю особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді) наділені фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 2 ст. 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідно правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Відповідно до ст. 89 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (ст. 80 ЦК України).

Згідно з ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридично особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Посадові особи юридичної особи представляють її інтереси у відносинах з іншими особами, тобто уособлюють саму юридичну особу у правовідносинах з іншими особами.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, зазначив, у тому числі, відповідачем генерального директора ПрАТ «Калуський завод будівельних машин».

Аналіз змісту вказаних вимог свідчить про те, що вони спрямовані до генерального директора ПрАТ «Калуський завод будівельних машин», як до посадової особи та стосуються його професійної діяльності.

Жодних позовних вимог до генерального директора ПрАТ «Калуський завод будівельних машин», як фізичної особи, скарга не містить.

Таким чином, оскільки ПрАТ «Калуський завод будівельних машин» є юридичною особою - самостійним суб`єктом у цивільних правовідносинах, позовні вимоги у цій справі пред`явлені до її посадових осіб, то саме вона має відповідати за вказаним позовом, а генеральний директор не може бути відповідачем у цій справі як фізична особа, наділена процесуальною дієздатністю, оскільки є посадовою особою ПрАТ «Калуський завод будівельних машин», тобто юридичної особи, від імені якої він діяв у відносинах із позивачем.

Також відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачем не долучено документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення з позовом до суду становить 1073,60 грн.

Крім того суд звертає увагу, що згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, враховуючи, що позивачем заявлено одночасно дві вимоги немайнового характеру, сума судового збору, яка підлягає сплаті, становить 2147,20 грн. (1073,60 грн. *2).

Крім того, в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих ж відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також в порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем в позовній заяві не зазначено щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів доказів, копії яких долучені до позовної заяви.

В порушення п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, ст. 95 ЦПК України передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення ст. 95 ЦПК України, долучені позивачем до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що позивачу слід надати строк достатній для усунення недоліків. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків скарга буде вважатися неподаною і повернута заявникові.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 до ПрАТ «Калуський завод будівельних машин», генерального директора ПрАТ «Калуський завод будівельних машин» в особі Ігоря Олійника про визнання порушення процедури розслідування заподіяного виробничого каліцтва залишити без руху, про що повідомити позивача та надати строк для усунення недоліків заяви, зазначених по тексту даної ухвали.

Рекомендувати позивачеві у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали, усунути недоліки, зазначені в мотивувальній частині.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя