КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Провадження № 2/552/3623/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.08.2023 року м.Полтава
Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Миронець О.К.
за участі секретаря судового засідання Кумир О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАСАТ УКРАЇНА» про захист прав споживачів
Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАСАТ УКРАЇНА» про захист прав споживачів.Посилаючись на те, що у 2021 році вона вирішила користуватися послугами супутникового телебачення та придбала пакет послуг Товариства з обмеженою відповідальністю «Віасат Україна». Втім, в травні поточного року почали траплятися неякісні випадки надання послуг, що призводило до неможливості їх споживання. Оператор ТОВ «Віасат Україна» запропонувала їй самостійно знайти та вирішити проблему втрати зв`язку. Не маючи відповідних специфічних знань та освіти у сфері надання телекомунікаційних послуг, вона не в змозі була самостійно поновити телевізійний сигнал. Після пропозиції оператора викликати майстра з технічної підтримки ТОВ «Віасат Україна» з оплатою його послуг у розмірі 500 грн., вона вирішила відмовитись від надання таких послуг та повідомила оператора про розірвання правовідносин з ТОВ «Віасат Україна». Однак,після цього регулярно почала отримувати телефонні дзвінки від представників ТОВ «Віасат Україна» з вимогою сплатити безпідставно нарахований борг за ненадані послуги. Тобто, не зважаючи на її вимоги про припинення надання послуг супутникового телебачення, відповідач продовжує вимагати в останньої сплатити заборгованість за послуги, що нею не споживаються.
Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 11.01.2022 року провадження у даній справі відкрито та призначено справу до розгляду.
Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду від 14 березня 2022 року №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність судових справ а саме: Орджонікідзевський районного суду м. Харкова на Київський районний суд м.Полтави.
Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 07.06.2023 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила суд їх задовольнити.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Віасат Україна» свого представника в судове засідання не направили, хоча належним чином були повідомлені про дату, місце та час розгляду справи.
Суд, керуючись ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та не подання відзиву відповідачем ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився на підставі наявних у матеріалах справи даних та доказів та ухвалити заочне рішення.
Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, заслухавши доводи позивача, доходить до наступного висновку.
У ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Позивач зазначає, що згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Збитками, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Частиною 1 ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на:захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції.
Між сторонами виникли договірні правовідносини з надання та отримання послуг телекомунікаційного зв`язку, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про телекомунікації», Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012 року та іншими нормативно правовими актами.
Відповідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Згідно положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За положеннями ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Стаття 901 ЦК України вказує, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст.1 ЗУ «Про телекомунікації» визначено, що абонент, це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі; абонентна плата, це фіксований платіж, який може встановлювати оператор телекомунікацій для абонента за доступ на постійній основі до своєї телекомунікаційної мережі незалежно від факту отримання послуг.
Пунктами 7 та 12 ч.1 ст.32 ЗУ «Про телекомунікації» встановлено, що споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на своєчасне і якісне одержання телекомунікаційних послуг та відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання чи неналежного виконання оператором, провайдером телекомунікацій обов`язків, передбачених договором із споживачем чи законодавством.
Відповідно до ч.1 ст.68 ЗУ «Про телекомунікації» розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.
Відповідно ч.3 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом установлено, що:у 2021 році позивач відмовилася від отримання послуг від оператора телевізійного супутникового провайдера ТОВ «Віасат Україна», Однак останнім і надалі надавалися відповідні послуги. З метою захисту свого порушеного права позивач звернулася до юридичної компанії з метою отримання юридичних послуг, які полягали у підготовці претензії та інших документів, які були направлені відповідачеві, але останнім вимог претензії так і не було виконано.
З урахуванням досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання телекомунікаційних послуг у період з травня 2021 році, позивач звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний центр вердикт права» з метою отримання юридичних послуг, а отже наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст. 263-265,280 ЦПК України
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАСАТ УКРАЇНА» про захист прав споживачів- задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІАСАТ УКРАЇНА» на користь держави 908 грн. судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю « Віасат Україна», юридична адреса: вул.Тургенєвська, буд.15, оф.53, м.Київ,.

Повний текс заочного рішення складено та підписано 18.08.2023 року.

СУДДЯ МИРОНЕЦЬ О.К.