Справа №478/496/23 пров. №2/478/123/2023
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

12 травня 2023 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Казанківської селищної ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В с т а н о в и в:

09 травня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та Казанківської селищної ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Новофедорівка Казанківського району Миколаївської області померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,40 га, розташована на території Новофедорівської сільської ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №098633, виданого 26 грудня 2001 року Новофедорівською сільською радою.

Представник позивача вказує, що позивач ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , так як остання починаючи з 2004 року постійно проживала разом із позивачкою на час відкриття спадщини, хоча і була зареєстрована за іншою адресою. 20 квітня 2016 року позивач звернулася до Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте завідувачем Єланецької державної нотаріальної контори Миколаївської області Макушевим С.П, який вчиняв нотаріальні дії в порядку заміщення завідувача Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області 20.04.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України строку на прийняття спадщини.

Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 6,40 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новофедорівської сільської ради, в порядку спадкування за законом, набутої спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р4 №098633 від 26 грудня 2001 року.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу такого висновку.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, встановлених у статях 175 і 177 ЦПК України.

Зазначену позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подано без додержання вимог встановлених п.3 ч.3 ст.175, ч.4 ст.177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту позовних вимог позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , остання звернулася до суду з позовною заявою, в якій об`єднано вимоги як немайнового характеру (встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини) так і майнового характеру (визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Пунктом 2 ч.1 ст.176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю такого майна.

Пред`являючи позов з вимогою майнового характеру (визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом) позивач не зазначила ціну позову яка визначається дійсною вартістю нерухомого майна (на день звернення до суду).

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду.

У позовах про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості, - ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому тягар доказування вартості майна несе позивач.

За таких обставин позивачу необхідно зазначити ціну позову, а саме дійсну вартість спірного майна, а саме земельної ділянки площею 6,40 га, за якою просить визнати право власності в порядку спадкування за законом, та надати докази щодо її обґрунтування (довідку про вартість землі на день звернення до суду).

У відповідності до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач пред`являючи позов з двома вимогами: немайнового характеру (встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини) та майнового характеру (визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом), не додала до позовної заяви документів, які свідчать про оплату нею судового збору.

Крім того, в позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору по даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.3 ст.136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Підставою для вчинення судом дій, зазначених у ст.8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Як вбачається з постанови Верховного Суду у справі №686/114/16-ц від 04.07.2018 року, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Представником позивача не наведено жодних передбачених законом правових підстав для відстрочення сплати судового збору. З наданих представником позивача доказів, суд не має можливості встановити реальний майновий стан позивача ОСОБА_1 через відсутність інформації щодо фактично всіх отриманих нею доходів, наявності рухомого чи нерухомого майна, виплати дивідендів, процентів та іншого прибутку тощо.

Тому з урахуванням наведених обставин, вважаю, що клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» №2710-IХ передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684 гривень.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1073 грн 60 коп. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 13420 грн.

Відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зі змінами та доповненнями, розмір ставки судового збору за подачу заяви у справах окремого провадження фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 536 грн 80 коп.

Отже, позивачу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , необхідно зазначити ціну позову, а саме дійсну вартість спірного майна (земельної ділянки площею 6,40 га) на день звернення до суду та сплатити судовий збір за вимогою майнового характеру, у розмірі, що відповідатиме 1 відсотку ціни позову, і за вимогою немайнового характеру, у розмірі 536 грн 80 коп., на р/р UA0014412, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів 22030101, Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт. Казанка/22030101, та надати суду підтверджуючі документи про сплату

За таких обставин згідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , підлягає залишенню без руху з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя

П о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Казанківської селищної ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків, а саме:

1. Подати позовну заяву у новій редакції, яка повинна відповідати вимогам ЦПК України, в якій зазначити ціну позову.

2. Сплатити судовий збір за вимогами майнового характеру, у розмірі, що відповідатиме 1 відсотку ціни позову, та немайнового характеру, у розмірі 536 грн 80 коп. - на р/р UA0014412, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , Код класифікації доходів 22030101, Отримувач коштів: Миколаїв.ГУК/тг смт. Казанка/22030101.

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Казанківського районного суду Миколаївської області.

У випадку невиконання вимог ухвали у зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

На ухвалу в частині, що стосується зобов`язання зі сплати судового збору може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали 12.05.2023 року.

Суддя І.П. Сябренко