Справа № 574/160/23
Провадження №2/574/94/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Божок В.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визначення місця проживання дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визначення місця проживання дітей. Позов обґрунтовувала тим, що вона з відповідачем з 24.04.2004 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, подружнє життя в них з відповідачем не склалося та 04.07.2022 року рішенням суду шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу діти тривалий час проживають із нею в м. Суми, забезпечені всіма матеріально-побутовими умовами проживання, мають місце для відпочинку, навчання та дозвілля, а тому вважає, що для захисту найкращих прав та інтересів дітей та для забезпечення їхнього нормального життя місце їхнього проживання має бути визначено разом з нею.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 22.02.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 12.04.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, пояснивши, що до розірвання шлюбу з відповідачем їхня родина проживала в с. Чернеча Слобода, а після розірвання шлюбу вона з дітьми переїхала проживати в м. Суми, де винаймає квартиру. На даний час спору між нею та відповідачем щодо місця проживання дітей не має та він не заперечує щоб діти жили разом з нею, однак під час розірвання шлюбу останній погрожував, що не віддасть їй дітей, а тому вважає, що в подальшому він може знову змінити свою думку та забрати в неї дітей, в зв`язку з чим вирішила звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Також, відповідач пояснив, що спору між ним та колишньою дружиною щодо місця проживання дітей ніколи не було, оскільки він розуміє, що діти повинні проживати разом із матір`ю, а що не віддасть їй дітей у разі розірвання шлюбу, сказав з пересердя, хоча не мав наміру цього робити.

Представник органу опіки та піклування Панок Н.А. позов підтримала та пояснила, що під час підготовки висновку щодо розв`язання спору під час спілкування з дітьми сторін, останні повідомили, що хочуть поїхати до батька на канікули, однак побоюються, що він їх потім не відпустить назад до матері, а тому вважає, що для унеможливлення виникнення такої ситуації позов необхідно задовольнити.

Заслухавши доводи учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сторонами не заперечується, що після розірвання між ними шлюбу діти проживають із матір`ю.

За правилами ст.160 СК України місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

З викладеного випливає, що місце проживання малолітніх дітей з батьками після розірвання шлюбу за відсутності спору між ними визначається за спільною згодою матері та батька, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно ст.161 СК України,якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 ч.1 ст.255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Із пояснень сторін, наданих в судовому засіданні, слідує, що спір між ними щодо визначення місця проживання дітей, як такий відсутній.

ОСОБА_1 також не заперечувала в судовому засіданні, що такий спір між нею та відповідачем був відсутній і на момент подачі нею позову до суду.

Вирішення судом спору, який може виникнути між сторонами в майбутньому, законом не передбачено.

Таким чином, оскільки сукупність усіх наведених вище фактичних обставин дає підстави стверджувати про відсутність між сторонами предмета спору щодо визначення місця проживання дітей, суд приходить до висновку про існування законних підстав для закриття провадження у справі за такими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 260 ЦПК України, ст. ст. 160-161 СК України, суд -

у х в а л и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визначення місця проживання дітей закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.05.2023 року.

Суддя Т.Р. Гук