Справа № 2-317/11
№ 6/183/55/23

У Х В А Л А
12 травня 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участю: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника заявника Завгороднього А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, ОСОБА_2 , -
у грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року у цивільній справі за номером 2-317/11, провадження № 2/427/8015/11, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2022 року повернуто апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Завгороднього А. М.
Ухвалою Верховного суду від 30 листопада 2022 року ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2022 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2023 року ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2022 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В постанові вказано, що під час нового розгляду справи місцевому суду слід дотриматися порядку щодо виклику стягувача, боржника, заслухати доводи учасників справи, дослідити матеріали справи та відповідна докази, і в залежності від встановленого вирішити питання по суті.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2023 року задоволено відвід судді Сороки О. В. від участі в розгляді заяви.
23 березня 2023 року справу передано головуючому судді Парфьонову Д. О.
Ухвалою від 23 березня 2023 року судом прийнято до розгляду заяву.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року по справі № 2-317/11 із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 270/ф/6 від 09 листопада 2007 року у розмірі 68 253,54 доларів США, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 26 212,33 грн та судові витрати у розмірі 1 950 грн. Рішення набрало законної сили 21 березня 2011 року, виконавчі листи видані 25 липня 2011 року та отримані стягувачем під розписку 05 серпня 2011 року.
06 лютого 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області задоволено поданням тимчасово виконуючого обов`язки начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про видачу дубліката виконавчого документа, по цивільній справі за номером 2-317/11, провадження за номером 6/183/36/18. Видано дублікат виконавчого листа згідно з рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року у цивільній справі за номером 2-317/11, яким стягнуто солідарно з Громадянина ОСОБА_1 та Громадянки ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 270/ф/6 від 09 листопада 2007 року в розмірі 68 253,54 доларів США. Стягнуто солідарно з Громадянина ОСОБА_1 та Громадянки ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» пеню за несвоєчасне виконання обов`язку за кредитним договором № 270/ф/6 від 09 листопада 2007 року в розмірі 26 212,33 гривень та судові витрати в розмірі 1 950 гривень, а всього 28 162,33 гривень. В тексті ухвали вказано, що виконавчий лист було втрачено.
Заявник зазначає, що не дивлячись на видачу судом дублікату виконавчого документу, в матеріалах виконавчого провадження від 03 вересня 2021 року за реєстраційним номером 66707196, яке перебуває у Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни, знаходиться саме оригінал, а не дублікат виконавчого листа згідно з заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року у цивільній справі за номером 2-317/11. При цьому, представник ПАТ АБ «Укргазбанк» Дарчук Д. В. звернувся до Приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення від 26 серпня 2021 року за вихідним номером 513/794/2021, лише 03 вересня 2021 року. Наведене, на думку заявника, є підставою для визнання виконавчого листа, який перебуває на виконанні у приватного виконавця таким, що не підлягає виконанню, оскільки оригінал виконавчого листа втрачено, що встановлено ухвалою суду.
У запереченнях на заяву боржника представник АТ «Укргазбанк» просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року по справі № 2-317/11 із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 270/ф/6 від 09 листопада 2007 року у розмірі 68 253,54 доларів США, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 26 212,33 грн та судові витрати у розмірі 1 950 грн. На виконання рішення суду 25 липня 2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано два виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_1 та два виконавчі листи щодо боржника ОСОБА_2 . Всі виконавчі листи були направлені для примусового виконання до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Однак, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у розмірі 68 253,54 доларів США було втрачено, внаслідок чого за заявою виконавчої служби Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області прийнято рішення про видачу дубліката виконавчого листа. Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором в розмірі 68 253,54 доларів США. Ухвали щодо видачі дублікату виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_1 судом не приймалося. Твердження ОСОБА_1 про прийняття Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвали від 06 лютого 2018 року по справі № 2-317/11 (провадження № 6/183/36/18) про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.
Ухвалою від 31 березня 2023 року судом, з метою виконання вказівок суду апеляційної інстанції, витребувано докази у справі та ухвалою від 28 квітня 2023 року повторно витребувано докази у виді копій копії всіх матеріалів виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 2-317/11 від 11 березня 2011 року, виданого 25 липня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
05 травня 2023 року від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 66707196.
У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, зазначив, що наведені ним у заяві обставини є достатніми та такими, що дають суду всі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Вказав, що виконавчі листи видані стягувачу 25 липня 2011 року. Відмітка на виконавчому листі, поданому приватному виконавцеві свідчить про звернення стягувача з заявою до Державної виконавчої служби 25 серпня 2011 року. В провадженні державного виконавця перебуває саме оригінал, а не дублікат виконавчого листа. Тобто, виконавчий лист видано двічі, що є недопустимим та свідчить про неправомірні дії під час виконавчого провадження. Заявник не згодний з позицією стягувача про відмінність стягувача, оскільки ухвалою суду не визначено, який саме виконавчий лист втрачено. Крім того, доповнив, що на момент пред`явлення до виконання виконавчого листа строк пред`явлення його до виконання складав 1 рік, про що прямо зазначено в ньому. В наступному, строк пред`явлення його до виконання становить 3 роки, що суттєво погіршує становище боржника у виконавчому провадженні. Стягувачем пропущено вказаний строк. Вважав за можливе розглянути справу у відсутність наданих державним виконавцем доказів з огляду на те, що заява стосується саме провадження, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця, яким надано витребувані докази.
Представник стягувача та приватний виконавець, ОСОБА_2 , державний виконавець у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце судового розгляду заяви повідомлені належним чином.
Представник стягувача у відзиві на заяву просив розглянути справу у відсутність представника.
Підстав неявки інших заінтересованих осіб суду не повідомлено.
Ураховуючи положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка заінтересованих осіб, державного та приватного виконавця не є перешкодою для розгляду заяви. Також, з огляду на позицію представника заявника та з огляду на отримання судом копій матеріалів виконавчого провадження, яке стосується заявника, суд вважає за можливе розглянути заяву на підставі наявних доказів.
Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши подані матеріали, суд приходить до наступних висновків.
Заочним рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року по справі № 2-317/11 із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто солідарно на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 270/ф/6 від 09 листопада 2007 року у розмірі 68 253,54 доларів США, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 26 212,33 грн. та судові витрати у розмірі 1 950 грн /т.1 а.с.114-116/.
Рішення набрало законної сили 21 березня 2011 року, та, згідно з довідковою сторінкою тому 1 справи - 25 липня 2011 року виготовлено чотири виконавчих листа, які отримані представником стягувача 05 серпня 2011 року /т.1 а.с.122/.

30 січня 2018 року державний виконавець Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа, яким стягнуто заборгованість з ОСОБА_2 . В поданні заявлено про видачу дубліката виконавчого листа, що виданий про стягнення з ОСОБА_2 /т.1 а.с.140/.

06 лютого 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу про видачу дублікату виконавчого листа, в зв`язку з його втратою /а.с. 145-146/. В мотивувальній частині ухвали вказано: «відповідно до подання т.в.о начальника Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Скороход Т. М. № 4078/18 від 30 січня 2018 року, на примусовому виконанні у Новомосковському МР ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-317/11 від 25 липня 2011 року, що виданий Новомосковським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" заборгованості у розмірі 68 253,54 дол. США. Вищезазначений виконавчий лист було втрачено (а.с. 140). За таких обставин можна дійти висновку, що оригінал виконавчого листа було втрачено при пересиланні поштовою кореспонденцією.». Даною ухвалою видано дублікат виконавчого листа згідно з рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року у цивільній справі № 2-317/11, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 270/ф/6 від 09 листопада 2007 року в розмірі 68 253,54 доларів США (шістдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят три долари США 54 центи). Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» пеню за несвоєчасне виконання обов`язку за кредитним договором № 270/ф/6 від 09 листопада 2007 року в розмірі 26 212,33 гривень та судові витрати в розмірі 1 950 гривень, а всього 28 162,33 гривень.

Згідно з довідковою сторінкою першого тому справи, 01 березня 2018 року виготовлено та 06 березня 2018 року направлено Новомосковському МВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області /т.1 а.с.148/ дублікат виконавчого листа згідно з рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2011 року у цивільній справі № 2-317/11. У виданому 06 березня 2018 року на виконання ухвали суду дублікаті виконавчого листа в графі «П.І.Б. (повне найменування) боржника» вказано ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Вказаний дублікат виконавчого листа за змістом відповідає копії, наданій представником стягувача в матеріали справи /т.1 а.с.208/.

Також судом установлено, що за заявою стягувача від 26 серпня 2021 року, отриманою Приватним виконавцем 03 вересня 2021 року, окрім іншого 03 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О. О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-317/11, виданого Новомосковським міськрайонним судом 25 липня 2011 року, у відповідності до постанови боржником значиться ОСОБА_1 /т.1, а.с.192, т. 2 а.с.200/.

Матеріали справи містять копії оригіналу вказаного виконавчого листа, одну з яких засвідчено належним чином, та згідно зі змістом якої, в графі «П.І.Б. (повне найменування) боржника» виконавчого вказано ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 . Строк пред`явлення до виконання виконавчого листа один рік. Виконавчий лист наданий 25 липня 2011 року /т.1 а.с.191, т.2 а.с.196/. З вказаних копій вбачається, що виконавчий лист отримано ВДВС Новомосковського МРУЮ Дніпропетровської області 25 серпня 2011 року за вхід. № 16894/03/23/13. З відміток державного виконавця про виконання виконавчого листа вбачається, що: 28 грудня 2018 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу; 16 грудня 2020 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу.

Також, надані матеріали виконавчого провадження свідчать, що з 03 вересня 2021 року приватним виконавцем вживаються дії щодо виконання судового рішення та станом на день розгляду заяви виконавче провадження не завершене.

Вирішуючи заяву по суті вбачається таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11 (провадження №61-45337св18) Верховний Суд вказав, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Щодо тверджень заявника про протиправність дій стягувача під час подання виконавчого документа та приватного виконавця з відкриття виконавчого провадження при наявності ухвали суду про втрату виконавчого листа та видачу дублікату.

За ч. 2, 3 ст. 368 ЦПК України в редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів у справі було передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. Виконавчі документи про стягнення судового збору надсилаються судом до місцевих органів державної податкової служби.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність заочного судового рішення, видача судом чотирьох виконавчих листів на виконання заочного рішення суду про солідарне стягнення заборгованості, пені та виконавчого збору з двох відповідачів, те, що подання державного виконавця містить посилання на втрату виконавчого листа, боржником в якому є ОСОБА_2 , в мотивувальній частині ухвали суду про видачу дублікату виконавчого документу встановлено втрату виконавчого документу щодо боржника ОСОБА_2 , приватним виконавцем здійснюються дії з примусового виконання виконавчого документу, боржником в якому вказано ОСОБА_1 та виконавчий лист, боржником в якому вказано ОСОБА_1 , містить відомості про пред`явлення його до виконання протягом передбаченого законом строку та вчинення виконавчих дій державним виконавцем, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню з підстав наявності ухвали суду про видачу дублікату виконавчого документу.

Щодо посилань заявника на пропуск строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі №465/7682/13-ц від 18 грудня 2019 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України №606-XIV «Про виконавче провадження» виконавчі листи та інші судові документи - можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років. Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 22 Закону України №606-XIV «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Частиною першою статті 12 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання на момент видачі вказаного виконавчого листа встановлювались статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Так, відповідно до частини першої статті 22 Закону № 606-XIV, у вказаній редакції, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Закон № 606-XIV втратив чинність з 05 жовтня 2016 року згідно із Законом № 1404-VIII, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності цим Законом (абзац 2 пункту 2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404- VIII).

Слід зауважити, що законодавець визначив порядок переходу від однієї форми регулювання правовідносин до іншої, навівши відповідні правила у розділі ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VІІІ, згідно з пунктом 5 якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, ураховуючи приписи частин першої - другої статті 12 Закону № 1404-VІІІ, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа за рішенням від 11 березня 2011 року у справі, становив 1 рік, перебіг якого починався з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Тобто з 22 березня 2011 року

Частиною четвертою статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується. Про це було безпосередньо зазначено у частині другій статті 23 Закону № 606-XIV, яка є попередньою редакцією Закону № 1404-VIII, тоді як в чинній редакції Закону питання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання урегульовано статтею 12, але в ній ця норма відсутня.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону № 1404-VIII вбачається, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону № 1404-VIII.

Надана суду копія виконавчого листа, боржником в якому вказано ОСОБА_1 , свідчить, що його пред`явлено до виконання до відповідного органу виконавчої служби 25 серпня 2011 року та повернуто стягувачу 28 грудня 2018 року. Отже, на цей строк відбулося переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та з 29 грудня 2018 року строк пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочався заново.

Водночас 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, яким збільшено строк пред`явлення виконавчих документів до виконання до трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили (частини перша, друга статті 12 цього Закону).

У пункті 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, законодавець збільшив до трьох років після набрання рішенням законної сили строк пред`явлення до виконання, в тому числі і виконавчих листів, виданих після набрання чинності 05 жовтня 2016 року Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, так і виконавчих листів, які були видані на виконання судових рішень до 05 жовтня 2016 року та строк пред`явлення яких до виконання не сплинув станом на 05 жовтня 2016 року.

Оскільки у цій справі на момент набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого листа не сплинув та був встановлений до 29 грудня 2019 року (з огляду на переривання строку у зв`язку з пред`явленням до виконання), з урахуванням положень пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» та частини першої статті 12 цього Закону на цей виконавчий лист поширюється вимога про збільшення строку для його пред`явлення до виконання до трьох років.

При цьому, посилання представника заявника на погіршення становища боржника у виконавчому провадженні внаслідок збільшення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання вказаним Законом не приймається судом до уваги з огляду на те, що вказані положення неодноразово досліджувалися Верховним Судом, в тому числі і в контексті співвідношення прав боржника із принципом обов`язковості судового рішення та узгоджуються з подібними правовими висновками, висловленими у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 916/922/16 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 303/2642/20.

Відповідно до положень статті 37 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на дати повернення виконавчого листа за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк») виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. З аналізу зазначених статей вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Як свідчить копія виконавчого листа, отримана судом від приватного виконавця, виконавчий лист містить відмітку про його повернення Новомосковським міськрайонним відділом ДВС 28 грудня 2018 року та 16 грудня 2020 року. З постанови про відкриття виконавчого провадження № 6670719 убачається отримання виконавчого листа на виконання приватним виконавцем 03 вересня 2021 року. За таких обставин, з огляду на неодноразове пред`явлення виконавчого листа до виконання у строки, які не перевищують три роки від постанови про його повернення та з огляду на переривання строку пред`явлення його до виконання, аналіз матеріалів виконавчого провадження дає підстави для висновку про те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» в період з липня 2011 року по вересень 2021 року вчасно пред`являло до виконання органам виконавчої служби виконавчий лист №2-317/11 від 25 липня 2011 року, боржником, у якому вказано ОСОБА_1 і підстав для висновку про визнання його таким, що не підлягає виконанню з підстав, вказаних заявником не вбачається.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не меже ґрунтуватися на припущеннях.

Досліджені судом матеріали також не вказують, що виконавчий лист, боржником у якому є ОСОБА_1 було видано помилково, або що обов`язок ОСОБА_1 відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Жодних інших підстав, з яких може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду судом також не встановлено. Відсутні підстави для висновку про подвійне стягнення з боржника сум, визначених за виконавчим листом, інше порушення його прав під час процедури примусового виконання судового рішення. Також, обставини справи не свідчать про порушення балансу інтересів боржника, порівняно зі стягувачем.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа №2-317/11 від 25 липня 2011 року таким, що не підлягає виконанню і в задоволенні заяви належить відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-317/11 від 11 березня 2011 року таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала в повному обсязі складена і підписана 15 травня 2023 року.

Суддя Д. О. Парфьонов