ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/4225/21 Номер провадження 22-ц/814/2997/23Головуючий у 1-й інстанції Потетій А.Г. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Абрамова П.С., Пікуля В.П.,

при секретарі судового засідання Сальній Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області" до ОСОБА_1 , про стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року Комунальне підприємство "Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області" звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом.

В обґрунтування позову представник підприємства вказував, що згідно Статуту Комунальне підприємство «ЖКК с. Розсошенці Полтавського району» (з 24.07.2020 року КП «ОК ЖКК Щербанівської сільської ради) здійснює діяльність по виробництву теплової енергії та надання інших житлово-комунальних послуг.

Рішенням Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 02 липня 2020 р. назву комунального підприємства «ЖКК с. Розсошенці Полтавського району» змінено на Комунальне підприємство «Обслуговуюча компанія житлово - комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області».

Комунальне підприємство «ОК ЖКК Щербанівської сільської ради» є правонаступником прав та обов`язків комунального підприємства «ЖКК с. Розсошенці Полтавського району».

Вказував, що відповідач - ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про місце реєстрації.

Жодних правовстановлюючих документів відповідачем позивачу не надавалися.

В будинку АДРЕСА_2 до другого півріччя 2019 року функціонувало централізоване опалення, послуги з постачанню теплової енергії в цьому будинку надавалися комунальним підприємством «ОК ЖКК Щербанівської сільської ради».

ОСОБА_1 користувався послугами з постачання теплової енергії, але жодного договору з КП «ОК ЖКК Щербанівської сільської ради» він не укладав.

В період користування квартирою АДРЕСА_3 відповідач отримував відпущену позивачем теплову енергію безпідставно.

Вважає, що оскільки сторони не перебувають у договірних відносинах, які б регулювали відносини щодо постачання теплової енергії, як того вимагають норми чинного законодавства України, то поставлена теплова енергія є безпідставно набутою.

Обмеження постачання теплової енергії на об`єкт був неможливим, бо таке обмеження призвело б до порушення прав громадян, що проживали у відповідному багатоповерховому будинку.

Розрахунок вартості безпідставно спожитої теплової енергії проведено відповідно до вимог Закону України «Про житлово - комунальні послуги», «;Про теплопостачання», Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 р. про затвердження «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Рішеннями Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 29.01.2018 р., 26.12.2018 р. визначено тарифи на комунальні послуги.

Загальна вартість послуги визначається відповідно до опалювальної площі та показників лічильника обліку спожитої теплової енергії. Площа квартири АДРЕСА_3 складає 45,6 кв.м.

Вказував, що ОСОБА_1 є злісним неплатником за безпідставну набуту теплову енергію, поставленої КП «ОК ЖКК Щербанівської сільської ради», понад 10 років, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за період часу з 01.01.2010 р. по 01.05.2019 р. складає 12 867, 32 грн.

В той же час, враховуючи строк позовної давності, який складає 3 роки, позивач прохав стягнути вартість безпідставно отриманої теплової енергії за період з 21.12.2018 р. по 30.04.2019 р. в розмірі 5 870, 09 грн.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року позов КП «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» матеріальну шкоду в розмірі 5 870, 09 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.00 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необгрунтоваість рішення, порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що ним було подано додаткові пояснення по справі, проте судом першої інстанції не надано мотивованої оцінки жодному аргументу, наведеного ним в додаткових поясненнях, щодо наявності чи відсутності підстав для відмови позивачу у задоволенні позову. Ці недоліки на думку апелянта є значними та призвели до порушення основних принципів цивільного судочинства.

Вказував, що суд першої інстанції встановивши обставину відсутності між сторонами договору на надання житлово-комунальних послуг та на те, що така обставина сама по собі не може свідчити про відсутність між ними договірних (зобов`язальних) правовідносин, отже підтверджуючи існування таких правовідносин, протиправно застосував до спірних правовідносин положення статей 1212, 1213 ЦК України, замість положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Постанови Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 р. «Про затвердження «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», що на його думку свідчить про порушення судом норм матеріального права.

Зазначав, що наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, виключає можливість пред`явлення позову в порядку статті 1212 ЦК України. В такому випадку права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року та вирішити питання розподілу судових витрат.

Від КП «ОК ЖКК Щербанівської сільської ради» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтовано тим, що апелянтом безпідставно вказано на порушення судом норм процесуального права, оскільки додаткові пояснення ОСОБА_1 судом долучені до матеріалів справи та досліджені.

Вважає, що оскільки сторони не перебувають у договірних відносинах, поставлена теплова енергія безпідставно набута відповідачем, він повинен відшкодувати її вартість.

Представник підприємства прохав рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проживає в кв. АДРЕСА_3 .

Житлово-комунальні послуги надавалися позивачем у справі Комунальним підприємством «Обслуговуюча компанія житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області» у відповідності із статутом підприємств та на підставі тарифів, які затверджувалися рішеннями Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 25.01.2011 року, 09.08.2016року, 29 січня 2018року, 17 квітня 2018 року, 25 жовтня 2019 року.

У відповідності з даними тарифами позивачем щомісячно нараховувалася оплата за квартиру (квартирна плата) та плата за опалення будинку.

З вересня 2017 року відповідач належні до сплати комунальні послуги у вигляді квартирної плати та оплати за послуги теплопостачання не здійснював.

ОСОБА_1 не спростовує наявність його заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно наданого позивачем розрахунку вартість послуги з теплопостачання по розрахунку з ПДВ, грн. /м. кв. за період з 24.12.2018 року по 30.04.2019 року становила у грудні 2018 року 29,41 грн., у січні 2019 року 38,62 грн., у лютому 2019 року 27,95 грн., у березні 2019 року 30,61 грн., у квітні 2019 року 2,14 грн., яка нарахована на площу 45,6 м.кв. квартири АДРЕСА_3 /т. 1 а.с. 53, 150/.

Предметом розгляду у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача вартості безпідставно отриманого майна (теплової енергії) у розмірі 5 870, 09 грн., у межах строку позовної давності.

Відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії, врегульовані Законом України "Про теплопостачання", яким передбачено:

- споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (стаття 1);

- теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії; споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини четверта та шоста статті 19);

- споживач зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії (стаття 25).

Відповідно до статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Між сторонами відсутній договір постачання теплової енергії, але наданими до матеріалів справи документами підтверджено факт її постачання відповідачеві, що свідчить про надання позивачем та споживання відповідачем послуг з теплопостачання.

Пунктом першим частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Із зазначених положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» випливає, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відсутність між сторонами договору на надання житлово-комунальних послуг не може свідчити про відсутність між ними договірних (зобов`язальних) правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не урахував ті обставини, що позов заявлено на підставі ст. ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України (ЦК України), але з огляду на те, що між сторонами фактично склалися договірні правовідносини названі правові норми не підлягають застосуванню.

Тобто, наведена норма застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст. 1212 ЦК України.

Так, відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відсутність між сторонами укладеного договору за наявності доказів надання відповідних послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).

Згідно зі статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суд першої інстанції, врахувавши наявність між сторонами фактичних договірних відносин щодо постачання та споживання теплової енергії, оцінивши докази подачі відповідачем теплової енергії у житлове приміщення позивача, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог з підстав ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

Ураховуючи викладене,колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги та приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України ).

Судовий збір за подачу апеляційної скарги складав 3405,00 грн.

Оскільки апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача, тому змінює розподіл судових витрат, стягнувши з Комунального підприємства "Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 3405,00 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року - задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року -скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області" до ОСОБА_1 про стягнення вартості безпідставно спожитої теплової енергії -відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Обслуговуюча компанія Житлово-комунальний комбінат Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2023 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді П.С. Абрамов

В.П. Пікуль