1Справа № 335/822/23 2-др/335/28/2023
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
11 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Романько О.О.,
за участі секретаря судового засідання Гутник Є.С.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя заяву представника позивача адвоката Верхогляд Михайла Леонідовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по цивільній справі за позовною заявою аціонерного товариства «Комерційний Банк Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «Комерційний Банк Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2023 позовні вимоги Акціонерного товариства «Комерційний Банк Глобус» задоволено повністю.
19.07.2023 від представника позивача адвоката Верхогляд М.Л. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 444, 34 грн..
Представник позивача та відповідач та в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення були повідомлені, від представника позивача 27.07.2023 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати.
За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно позову АТ «КБ «Глобус» вказало, що у зв`язку з пред`явлення позовної заяви ним були понесені витрати як з судового збору, так і за надання правничої допомого, сума якої була визначена в розмірі 2100 євро, що орієнтовно станом на 23.01.2023 становило 83 072,01 грн. Докази на підтвердження витрат зобов`язувалися надати відповідно до норм ЦПК України. Позов підписано та подано представником позивача адвокатом Гаврищук Н.Є..
Судом при ухваленні рішення не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат понесених позивачем на правничу допомогу.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ухвалено 06.07.2023 та направлено сторонам для відома. Відповідно до рішення суду позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Було визначено, що повний текст рішення суду буде виготовлено 14.07.2023.
Представник позивача із заявою про стягнення судових витрат з відповідача звернувся до суду 14.07.2023. Зазначена заява отримана канцелярією суду 19.07.2023.
На час ухвалення рішення суду в матеріалах справи були наявні попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (а.с.49), з якого вбачалося про наявність договору № 251021 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 25.10.2021 та додаткової угоди № 54 від 20.01.2023 до цього договору. При цьому зазначено, що докази, які підтверджуватимуть розмір витрат, які позивач сплатив або буде зобов`язаний сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
Так, до заяви від 14.07.2023 представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано копію договору про надання правової допомоги № 251021 від 25.10.2021 укладеного між позивачем та адвокатом Гаврищук Н.Є., додаткової угоди № 54 до договору № 251021 про наданням професійної правничої (правової) допомоги від 25.10.2021 підписаної 20.01.2023 року, акт № 54 прийому передачі послуг за додатковою угодою №54 від 20.01.2023 року підписаний 10.02.2023 року, платіжне доручення № 2844 від 10.02.2023 року за надання професійної правової допомоги згідно акту № 54 від 10.02.2023 р. до договору № 251021 від 25.10.2021 року на суму 35 444, 34 грн, копію довіреності від 12.10.2021 року видану акціонерним товариством «Комерційний Банк «Глобус» на адвоката Верхогляд М.Л..
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом ст.131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст.15 ЦПК України.
Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово поновому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в своїй додатковій постанові від 11 травня 2023 року в справі № 824/59/22 (провадження № 61-2213ав23).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Відповідно до п. 3.2 розділу 3 договору № 251021 від 25.10.2021 розмір гонорару адвоката за послуги, пов`язані із розглядом справи у суді, складає від 7 до 10 відсотків від ціни позову. Ставка гонорару адвоката за 1 годину роботи складає еквівалент суми від 100 до 150 євро, що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення даного договору становить 30,57 грн. за 1 євро. Фіксований розмір, ставка гонорару адвоката за послуги, пов`язані із розглядом справ в суді, а також порядок оплати гонорару визначається сторонами в окремих додаткових угодах, що є невід`ємною складовою цього договору.
Згідно п. 4.1 розділу 4 зазначеного договору, за фактом надання послуг адвокатом складаються акти приймання-передачі послуг. Акти приймання-передачі послуг складаються в двох екземплярах та підписуються сторонами.
Договір між собою уклали заступник голови правління АТ «КБ «Глобус» та адвокат Гаврищук Н.Є..
Відповідно до додаткової угоди № 54 від 20.01.2023 сторони домовилися, що адвокат надаватиме правову допомогу клієнтові з питань, пов`язаних з правовідносинами, що виникли на підставі за кредитним договором № 06/04/21 «Авто в кредит» від 01.04.2021, укладеного між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , а саме з питань стягнення заборгованості за кредитним договором у судовому порядку.
Далі, цією з додатковою угодою було визначено, що ставка адвоката за надання послуг, вказаних в п. 1 цієї додаткової угоди, становить еквівалент 150 євро за годину, що сплачується в гривні за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення розрахунків. Ставка адвоката за участь в судовому засіданні становить еквівалент 300 євро без обмежень у часі, що сплачується в гривні за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення розрахунків.
Приймання-передача послуг за цією додатковою угодою оформлюється актом приймання-передачі послуг, в якому міститься детальний опис наданих адвокатом послуг.
Відповідно до акту № 54 прийому-передачі послуг за додатковою угодою № 54 від 20.01.2023 до договору № 251021 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 25.10.2021 складеного 10.02.2023 загальна сума вартості послуг наданих адвокатом склала 900 євро, що сплачується в гривні за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення розрахунків. В акті наведено детальний опис наданих адвокатом послуг.
Станом на 10.02.2023 офіційний курс Національного банку України Євро (EUR) 39,3826 грн..
Згідно платіжного доручення № 2844 від 10.02.2023 АТ «КБ «Глобус» перерахувало на рахунок ФОП ОСОБА_2 в рахунок оплати послуг з правничої допомоги - 35 444,34 грн.
Судом касаційної інстанції при вирішенні схожих справ враховувалося наявні договірні умови оплати позивачем адвокатських послуг на правничу допомогу в євро.
У зв`язку із цим, враховуючи договірні умови оплати адвокатських послуг, визначалося відшкодування витрат на правничу допомогу в євро.
Подібний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі № 22-з/824/392/2022(провадження № 61-5124ав22) та від 27 жовтня 2022 року у справі № 824/15/22 (провадження № 61-7657ав22).
В даній же справі суд враховує те, що за домовленістю сторін АТ «КБ «Глобус» зобов`язалося оплатити послуги адвоката, вартість яких хоч і була визначена в євро, але в гривнях згідно офіційного курсу на день розрахунків.
Отже сума, яка підлягає відшкодуванню як витрати на правничу допомоги в даному випадку судом визначаються в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ на день здійснення розрахунків між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Гаврищук Н.Є., що повинна складати 35 444,34 грн.
Таким чином, суд вважає, що витрати позивача акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідач не надав суду заперечень з приводу того, що зазначений розмір правової допомоги є завищеним та не співмірним, будь-яких доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності зі складністю справи та її значенням для позивача не наводив.
З огляду на зазначене, при винесенні рішення, судом не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 35 444,34 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Дослідивши надані стороною позивача докази, суд вважає клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню. А тому, відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу зазначені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд, -
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст додатково рішення суду складено 11.08.2023.
Суддя: О.О. Романько