ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/732/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №692/831/22 Категорія: 304090000 Черупний О.П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарГончар Н.І., Сіренко Ю.В. Любченко Т.М.

учасники справи:

позивач (скаржник) ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача адвоката Гончарука А.В. на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 14.03.2023 (повний текст складено 14.03.2023, суддя в суді першої інстанції Чепурний О.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 5000 доларів США, мотивуючи про те, що 16.08.2022 відповідач позичив у позивача за розпискою кошти у вказаній сумі та зобов`язався їх повернути в строк до 16.09.2022 включно. Однак на даний момент заборгованість не погашено, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 14.03.2023 позовні вимоги у справі відхилено. Суд першої інстанції зазначив, що в розписці, на яку посилається позивач, не вказано про факт та дату отримання коштів ОСОБА_2 . Відповідач заперечує даний факт, отже позивач повинен довести свої твердження, що він передав ОСОБА_2 кошти в сумі 5000 доларів США по даній розписці. Проте, таких доказів суду надано не було.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача адвокат Гончарук А.В. подав 01.04.2023 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вказано на те, що суд необґрунтовано прийняв позицію відповідача про те, що існує заборгованість в сумі 8000 доларів США, яку частково погашено, адже це не стосується предмету доказування у справі. Суд не врахував показання свідків щодо обставин справи та не надав належної оцінки поведінці відповідача, який створює перешкоди для встановлення дійсних обставин справи. Написання відповідачем розписки саме по собі підтверджує факт отримання коштів у позику, що вбачається з відповідних правових висновків ВС.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просив суд апеляційну скаргу позивача відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що згідно розписки від 16.08.2022 відповідач ОСОБА_2 позичив у позивача ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 5000,00 доларів, терміном на 30 календарних днів (до 16.09.2022 включно).

Зазначену розписку підписано позичальником ОСОБА_2 .

Указані кошти у визначені строки позичальник позикодавцю не повернув, що обумовило звернення з цим позовом про стягнення заборгованості до суду.

Такими є фактичні обставини, встановлені судом при розгляді цієї справи. Правовідносини, які виникли між сторонами на їх підставі мають таке правове регулювання.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України та відповідно до ст.6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Також за положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Заперечуючи позов відповідач посилається на те, що між сторонами першочергово виникли правовідносини з приводу надання ним позивачу послуг по придбанню автомобілю за кордоном, в зв`язку з чим він отримав в нього кошти в розмірі 8000 доларів США, однак не виконавши взятих на себе зобов`язань змушений був повернути ОСОБА_1 кошти в сумі 3000 доларів США, а щодо 5000 доларів США написав йому вказану вище розписку. Тому оскільки в момент написання даної розписки кошти в позивача фактично не брав, відповідно і позовні вимоги відповідач визнає лише частково, пояснивши суду, що згідний повернути позивачу лише 2000 доларів США.

Отже, позиція сторони відповідача підтверджує наявність у сторін боргових зобов`язань, хоч і таких, що на думку відповідача, виникли у них внаслідок новації боргу позиковим зобов`язанням, що здійснена сторонами у формі, яка встановлена для договору позики, згідно до вимог цивільного закону ( ст.1053 ЦК України)

Проаналізувавши доводи сторін щодо обставин виникнення між ними правовідносин, колегія суддів вважає, що до них мають застосовуватися норми права, які регулюють правовідносини за договором позики.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, вищенаведені норми права та договору, укладеного між сторонами справи, апеляційний суд констатує, що позивачем доведено факт боргових правовідносин між ним та ОСОБА_2 та наявність у останнього зобов`язань по його поверненню.

При цьому відповідачем не надано суду доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань та повернення позивачу отриманих у позику коштів у погоджені строки.

Так не можна погодитися з висновками суду першої інстанції про те, що з розписки, наданої позивачем, не вбачається факт передачі коштів відповідачу та виникнення в останнього зобов`язань по їх поверненню, оскільки за правовим висновком ВС у постанові від 12.11.2020 у справі №154/3443/18 наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Крім того, у власноруч складеній розписці від 16.08.2022 відповідач вказав про те, що він позичає у позивача кошти на 30 календарних днів, відтак зазначений зміст документу не дає підстав для сумнівів щодо того які саме правовідносини та з приводу якого саме зобов`язання мають місце між сторонами справи.

Отже доводи апеляційної скарги представника відповідача заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 14.03.2023 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог.

Таким чином подана представником відповідача апеляційна скарга підлягає до задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у справі, з відповідача на користь позивача слід стягнути 4597,50 грн. судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій, а також 7000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката в судах першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 14.03.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 у даній справі задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 доларів США заборгованості за договором позики від 16.08.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4597,50 грн. судового збору, сплаченого за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій, а також 7000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката в судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 18.05.2023.

Суддя-доповідач

Судді