Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_8 , в якому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею право власності на частину автомобіля марки Volkswagen, модель Transporter, номер шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2010 року випуску, частину грошових коштів, що знаходяться на банківському вкладі в АТ КБ "Приватбанк", особовий рахунок № НОМЕР_3 , згідно договору банківського вкладу (депозиту) від 09 червня 2020 року; частину грошових коштів, що знаходяться на банківському вкладі в АБ "Укргазбанк", особовий рахунок НОМЕР_4 , згідно договору банківського вкладу (депозиту) від 05 серпня 2020 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 2000 року по вересень 2020 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала на праві власності ОСОБА_9 . За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, здійснювали витрати за взаємною згодою та придбавали майно за спільні сумісні кошти, користувалися спільним майном та іншим майном, особисто належним кожному з них. Всі свята проводили разом в колі рідних та друзів. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер. Вона здійснила його поховання та як дружина розпорядилася речами померлого. За час спільного проживання з ОСОБА_9 постійно працювала та отримувала заробітну плату. У липні 2013 року за спільні кошти придбали автомобіль марки Volkswagen, який за спільною згодою зареєстрували на ім`я чоловіка. Спільні накопичені кошти вклали у банк на депозитні рахунки в АТ КБ «Приватбанк» на суму 110455,33 грн та в АБ «Укргазбанк» на суму 121959,07 грн.

Ухвалою від 9 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви позивач усунула.

Ухвалою від 11 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 8 грудня 2020 року суд здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою від 8 грудня 2020 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування з АБ «Укргазбанк» та АТ КБ «Приватбанк» інформації про суму коштів на депозитних рахунках, оформлених на ім`я ОСОБА_9 .

Ухвалою від 8 грудня 2020 року суд витребував у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Піддубної Л.П. копію спадкової справи, заведеної до майна померлого ОСОБА_9 .

Ухвалою від 18 січня 2021 року суд за клопотанням представника позивача замінив первісного відповідача ОСОБА_8 належними відповідачами - ОСОБА_4 , ОСОБА_10 .

Ухвалою від 18 січня 2021 року суд залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можливих спадкоємців після смерті ОСОБА_9 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою від 25 лютого 2021 року суд вжив заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу видавати свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 на спірний автомобіль та грошові кошти, що знаходяться на банківських вкладах.

Ухвалою від 4 березня 2021 року суд задовольнив клопотання сторін про витребування доказів.

Ухвалами від 12 квітня 2021 року суд задовольнив клопотання сторін про витребування доказів та клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою від 24 травня 2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 31 травня 2021 року суд задовольнив клопотання представника відповідачів про витребування доказів з Головного управління ДПС у Рівненській області.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та пояснила, що з ОСОБА_9 знайома з 1981 року, так як разом працювали на Рівненському домобудівному комбінаті. Попередня ОСОБА_11 дружина після розлучення через суд у 1999 році забрала їх спільних дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та виїхала на постійне місце проживання до Німеччини. На той час її сім`я також розпалася, бо чоловік поїхав на заробітки у Москву і знайшов там іншу жінку. З грудня 2020 року стали жити разом з ОСОБА_11 однією сім`єю по АДРЕСА_1 . Так як у ОСОБА_11 було два невладних шлюби, а в неї один, то вирішили жити без реєстрації шлюбу. Її діти залишилися проживати у квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Вони щодня навідувалася до дітей, робили всі домашні справи та допомагали з уроками. Також допомагала з вихованням дітей її мати та сестра ОСОБА_15 . На початок спільного проживання у ОСОБА_11 були борги по квартплаті, тому що колишня дружина не виписалася з квартири. 6 квітня 2021 року було рішення Рівненського міського суду про визнання втрати права на житло ОСОБА_16 та її неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , ОСОБА_17 в квартирі АДРЕСА_3 . Проживаючи разом з ОСОБА_9 спільно вели сімейний побут та несли витрати. У 2002 році купили новий телевізор LG, відремонтували м`яку частину. У травні 2002 року відсвяткували 50-річчя ОСОБА_11 у кафе « Ліана ». В кінці червня 2002 року у ОСОБА_11 стався інфаркт через переживання за дітей після їх від`їзду до Німеччини. В реанімації у нього сталася клінічна смерть. Піклувалася про ОСОБА_11 та допомагала в лікуванні виключно вона. Допомагали матеріально та морально колеги по роботі та її рідні. ОСОБА_11 родичі допомоги не надавали, лише одного разу у лікарню з`явилася сестра ОСОБА_19 з сином ОСОБА_11 від першого шлюбу ОСОБА_20 . Більше місяця ОСОБА_11 провів у лікарні та після хвороби проходив реабілітацію в санаторії у м.Трускавець. В грудні 2003 року разом з ОСОБА_11 похоронили її батька ОСОБА_21 , а у лютому 2004 року похоронили його батька ОСОБА_22 . В 2004 році робили ремонт у квартирі: перетерли стелі, переклеїли шпалери, пофарбували вікна та двері, замінили тюлі та штори, встановили лічильники на воду, купили новий холодильник «Атлант» та пральну машину LG, придбали новий столовий сервіз. Влітку 2005 року за спільні кошти придбали автомобіль Volkswagen Passat. Її племінник ОСОБА_23 допомагав з придбанням авто та навчав ОСОБА_11 їздити на машині з механічною коробкою передачі. Восени 2005 року ОСОБА_11 подарував своєму синові від першого шлюбу ОСОБА_24 автомобіль Opel. У 2005 році ОСОБА_11 заснував фірму ПП «Рівне-Металовиробник» по виготовленню кованих металевих виробів. Вона допомагала з розрахунками конструкцій та складанням калькуляції вартості виробів. Фірма була малоприбутковою, так як робота була трудомісткою та довготривалою. ОСОБА_11 дуже любив її дітей та був їм як рідний батько. У листопаді 2005 року вони, як батьки, одружували її сина ОСОБА_25 , організовували та оплачували весілля, що відбулося в м.Київ. В липні 2007 року разом з ОСОБА_11 робили весілля її доньки ОСОБА_26 в кафе « ОСОБА_27 ». В обох випадках близько сотні людей були свідками, як ОСОБА_11 називав ОСОБА_25 сином, а ОСОБА_26 донькою. На весіллі ОСОБА_26 також була присутня сестра ОСОБА_28 разом з чоловіком ОСОБА_29 та донькою ОСОБА_30 . В них були дружні відносини і ОСОБА_19 та її родина визнавали їх спільне проживання з ОСОБА_11 як чоловіка і дружини. Усі їхні друзі, знайомі та родичі знали про їх стосунки, про те, що ОСОБА_11 її чоловік, а вона його дружина, тому на усі святкування запрошували їх удвох. У червні 2002 року вони були на весіллі у сина їхніх друзів ОСОБА_31 . В жовтні 2004 року та в листопаді 2011 року були на весіллях її племінниці ОСОБА_32 . У вересні 2006 року були разом на весіллі племінника ОСОБА_33 . В липні 2007 року святкували 50-річчя подружнього життя батьків свахи ОСОБА_34 . У травні 2015 року разом були на весіллі сина ОСОБА_35 їх свахи ОСОБА_36 . Також були на весіллі у ОСОБА_11 племінника ОСОБА_25 та на ювілеї у чоловіка сестри ОСОБА_37 - ОСОБА_29 . В 2011 році у ОСОБА_37 помер чоловік і вони з ОСОБА_11 були удвох присутні на похоронах. В жовтні 2007 року вперше з часу проживання у Німеччині приїхала в м.Рівне донька ОСОБА_38 . Разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 були на хрестинах внучки її сестри ОСОБА_15 в с.Вересневе. У 2008 році почали добудовувати балкон на кухні, оновили м`яку частину у дитячій кімнаті та килимове покриття у коридорі. З 2010 року замінювали вікна иа металопластикові та розпочали робити ремонт у кухні та залі. В 2010 році з ОСОБА_11 стався нещасний випадок, він впав та зламав ребра. Тривалий час лікувався у Рівненській міській лікарні. Вона піклувалася про нього та доглядала за ним. У грудні 2011 року разом відсвяткували її 50-річчя в кафе « ОСОБА_39 ». У травні 2012 року святкували 60-річчя ОСОБА_11 в ресторані «Спорт». Запрошено було 45 чоловік, з них 19 - її рідні та родичі. Також були присутні діти ОСОБА_11 : син ОСОБА_40 зі своєю сім`єю, доньки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 зі своїм сином ОСОБА_41 . Діти ОСОБА_11 визнавали їх спільне проживання і ніяких заперечень не було. У 2012 році продали машину Volkswagen Passat , а в липні 2013 року за спільні кошти придбали Volkswagen Transporter вартістю 17500 доларів США, який зареєстрували на ім`я чоловіка. Купувати та реєструвати в МРЕО автомобіль допомагав її зять ОСОБА_44 . В м.Дубно автомобіль переобладнали на пасажирський, роботи коштували 2000 доларів США. Під час святкування нового 2014 рок Богдану стало зле і його забрала швидка допомога в Рівненську обласну клінічну лікарню. Про цей випадок вона повідомила сестру ОСОБА_45 . Протягом 2014 року ОСОБА_11 періодично лікувався у відділенні нефрології. В червні 2015 року стан здоров`я ОСОБА_11 різко погіршився і настала необхідність проходити процедуру очищення крові на гемодіалізі. У відділенні судинної хірургії Рівненської обласної клінічної лікарні Богдану зробили операцію та судинах лівої руки. Перші місяці відвідування гемодіалізу вона зі своїми дітьми постійно привозили та забирали ОСОБА_11 з лікарні, бо його самого не відпускали. Поступово чоловік адаптувався до гемодіалізу та навіть почав виходити на роботу. В 2017 році до України приїздили ОСОБА_13 та ОСОБА_12 з сином ОСОБА_41 . Так як чоловік почувався недобре, то зустрічати дівчат в аеропорту м.Львів їздив її зять ОСОБА_44 . Назад до Німеччини ОСОБА_13 відлетіла сама через проблеми з документами у ОСОБА_12 . Квиток на літак наступного дня обійшовся їм у 1000 євро. З 2015 року діяльність фірми стала нерентабельною. З 2017 року підприємство господарської діяльності не вело. Залишилися великі борги, які за взаємною згодою вона з ОСОБА_11 оплатили спільними коштами. Обмежені фізичні можливості не давали чоловікові змоги працювати та приносити дохід у сім`ю. Вона на той час працювала на посаді заступника генерального директора по якості продукції ТДВ «Рівненський домобудівний комбінат» та отримувала достойну заробітну плату. Протягом подружнього життя робили заощадження і відкладали спільні накопичені кошти на депозитні рахунки, щоб забезпечити гідну старість. Фінансовими справами в сім`ї займався ОСОБА_11 . 10 вересня 2020 року, коли вона була на роботі, подзвонили з лікарні та повідомили, що ОСОБА_11 не прийшов на гемодіаліз, на телефонні дзвінки не відповідав. Вона разом з колегою по роботі ОСОБА_46 поїхали додому. ОСОБА_11 лежав на дивані мертвий. Стала займатися організацією похорону. Повідомила сестру ОСОБА_45 та доньку ОСОБА_12 , своїх дітей, родичів, друзів. Здійснила поховання ОСОБА_11 як дружина. Її зять ОСОБА_44 їздив до сімейного лікаря для отримання довідки про смерть і на кладовище. Вона замовила бальзамування, придбала труну, ритуальний набір, вінки тощо, оплатила поминальний обід. Доньки ОСОБА_11 на похорон не приїхали, посилаючись на пандемію covid-19, та матеріальної допомоги в організації поховання не надавали. Дочки чоловіка приїздили з Німеччини дуже рідко - раз на кілька років, інколи через рік. Здебільшого проживали у своєї бабусі, проводили в Україні тиждень-півтора. Останні 20 років свого життя ОСОБА_11 в основному спілкувався з її родиною. Про стан його здоров`я родичі чоловіка дізнавалися від неї.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. У поданих до суду письмових поясненнях від 9 вересня 2021 року просить справу розглянути у її відсутність за участю її представника адвоката Власик В.Я. Позов не визнає, оскільки після їх від`їзду з сестрою і матір`ю в Німеччину і до смерті батько проживав сам. За його повідомленням ОСОБА_47 приходила до нього допомагати по господарству та доглядати за ним, навідувалася до нього декілька разів на тиждень.

Відповідач ОСОБА_48 в письмових поясненнях від 10 вересня 2021 року просить розглянути справу у її відсутності за участю її представника адвоката Власик В.Я., в задоволенні позову відмовити повністю. Заперечує, що позивач проживала разом з ОСОБА_9 однією сім`єю. Батько проживав у квартирі один. Розповідав, що в нього є доглядальниця, яка допомагала йому по господарству.

Представник відповідачів позов не визнала та пояснила, що позивачем не доведено наявності всіх обставин, які б підтверджували факт проживання її з ОСОБА_9 як чоловіка та жінки з 2000 року по 10 вересня 2020 року. Крім того до кінці 2020 року позивач перебувала в іншому шлюбі. Зі слів відповідачів відомо, що позивач іноді залишалася на ніч і займалася господарством. Покійний мав значні кошти, але був скнарою і всю свою заробітну плату клав на депозит. Жодного відношення до депозитних коштів позивач не має. Доказів придбання автомобіля, речей, оплати комунальних послуг, ремонтних робіт за спільні кошти позивач не надала. Позивач зареєстрована по АДРЕСА_12, а померлий проживав і зареєстрований за іншою адресою. Доньки ОСОБА_9 сприймали позивача як жінку, яка допомагає по господарству. Покійний в своєму листі, датованому 2004 роком, підтвердив, що живе один і інколи від самотності ходить до жінки. Фото та відео не підтверджують, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 існували притаманні сім`ї стосунки - ведення спільного господарства, спільний бюджет, наявність взаємних прав та обов`язків. Жодних документів щодо спільного господарства та придбання будь-якого майна на потреби та цілі сім`ї позивач не надала. Депозитні рахунки відкриті виключно на ОСОБА_49 , авто також оформлене на нього. В судовому засіданні позивач не змогла ствердити за чиї кошти придбаний автомобіль, а також назвати розмір спільного доходу. Довідка про розмір заробітної плати позивача за 2018-2020 роки, а спірне майно (автомобіль) придбане в 2013 році, кошти на депозит клалися в 2010 році. Прибуток позивача не дає можливості заощадити, оскільки вона мала обов`язок утримувати двох дітей, так як аліментів не отримувала. У відповіді з лікарні зазначено, що ОСОБА_9 сам приїздив на гемодіаліз. Доказів понесення позивачем витрат на йог лікування також немає. Витрати на поховання не підтверджують, що позивач та ОСОБА_9 жили 20 років у шлюбі. Не заперечує, що вони дійсно час від часу зустрічалися, проводили разом час, але однією сім`єю не жили, спільного бюджету та господарства не мали.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 10 вересня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_50 є дочками ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7 відповідно.

ОСОБА_9 з 10 травня 1988 року до 10 вересня 2020 року був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка № 49862 від 14 листопада 2020 року, видана Центром надання адміністративних послуг у місті Рівному.

Рішенням Рівненського міського суду від 6 квітня 2001 року у справі № 2-1696/2001 р. визнано ОСОБА_16 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 , 1984 року народження, та ОСОБА_17 , 1990 року народження, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 .

ОСОБА_9 належить на праві власності транспортний засіб марки Volkswagen, модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , дата реєстрації 19 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 .

За інформацією АТ КБ «Приватбанк» від 8 січня 2021 року, на ім`я ОСОБА_9 9 червня 2020 року відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_9 на підставі договору SAMDNWFD60 у гривні, станом на 8 січня 2021 року залишок становить 115435,83 грн.

За інформацією АБ «Укргазбанк» від 27 квітня 2021 року по депозитних рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_9 , станом на 27 квітня 2021 року кошти в сумі 126843,61 грн обліковуються на поточному рахунку № НОМЕР_10 ( НОМЕР_11 ).

Згідно з відомостями КП «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради від 7 червня 2021 року, за період перебування пацієнта ОСОБА_9 на амбулаторному діалізі на базі КП РОКЛ з 25 червня 2015 року по 7 вересня 2020 року колективу відділення невідомі факти супроводу пацієнта іншими особами. ОСОБА_9 на гемодіаліз з`являвся самостійно, переважно власним автотранспортом.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 23 червня 1994 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , про що свідчать відомості щодо місця проживання на стор.11 паспорту позивача серії НОМЕР_12 , виданого 2 грудня 2000 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області.

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_13 , заповненої 3 грудня 1980 року, позивач з 6 травня 1981 року по 28 лютого 1997 року працювала на посаді лаборанта в Домобудівному комбінаті м.Рівне; з 3 березня 1997 року до 1 червня 1999 року працювала в ДП «Мілка» ЗАТ «РДБК»; з 1 червня 1999 року до 30 квітня 2002 року перебувала на посаді начальника випробувальної лабораторії ЗАТ «РДБК», з 30 квітня 2002 року звільнена по переводу в ДП «Мілка» РДБК»; з 7 січня 2003 року працює на посаді заступника директора з технічного контролю ТДВ «Рівненський домобудівний комбінат».

Відповідно до довідок № 52, 53, 54 від 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 працює заступником директора з технічного контролю ТДВ «Рівненський домобудівний комбінат», сума виплаченого доходу за 2018 рік становить 254995,89 грн, за 2019 рік - 226813,56 грн, за січень-серпень 2020 року - 143561,59 грн.

За відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 за період з 2000 року до 2018 року отримувала дохід у вигляді заробітної пати за основним місцем роботи та інші види доходу.

Згідно з актом прийому передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 18 листопада 2019 року, виконавець ФОП ОСОБА_51 відповідно до рахунку № 0254 від 18 листопада 2019 року здійснив ремонтні роботи автомобіля замовника ОСОБА_1 - Volkswagen Transporter НОМЕР_2 , загальна вартість виконаних робіт становить 1575 грн.

Позивач сплатила 13000 за домовину, хрест, ритуальний набір, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 4009 від 10 вересня 2020 року.

Відповідно до акта від 28 вересня 2020 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_4 та затвердженого головою правління ОСББ «Акцент», в квартирі АДРЕСА_3 громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет з 2000 року по вересень 2020 року.

Свідок ОСОБА_52 показала, що з ОСОБА_9 познайомилася в 2007 році, коли разом робили весілля дітей. Її син одружувався з донькою позивача. ОСОБА_11 допомагав в організації весілля як батько нареченої, їздив з нею по продукти. З позивачем ОСОБА_9 жив як чоловік і жінка на АДРЕСА_1 . Часто бували в них вдома в святкові та будні дні, разом святкували дні народження, Великодень, Новий рік. В квартирі були свахині речі, вони з ОСОБА_11 у спальні жили. Дочки покійного приїздили рідко. ОСОБА_11 скаржився, що так рідко їх бачить і хотів налагодити стосунки. В 2012 році за спільні кошти ОСОБА_53 та ОСОБА_11 придбали автомобіль, її син допомагав оформляти. Робили ремонт в квартирі на АДРЕСА_4 - міняли шпалери, стелю, вікна. Бачила новий холодильник, в дитячій кімнат новий м`який куточок. До смерті ОСОБА_11 були нормальні стосунки між позивачем та його дочками. При ній вони спілкувалися по Viber. На 60-річчя ОСОБА_11 вони теж нормально спілкувалися. Коли покійний почав їздити на діаліз, то сваха весь час доглядала його. Інколи її син возив ОСОБА_9 в лікарню і забирав. Про смерть ОСОБА_11 повідомила позивач, вона ж організовувала похорон і розраховувалася при ній за поминальний обід і в морзі. Сприймала покійного та позивача як подружжя, бо вони завжди були разом, робили все і жили спільно.

Свідок ОСОБА_54 показав, що з 1988 року проживає у квартирі АДРЕСА_5 . Жив в одному під`їзді з ОСОБА_9 . Знав колишню дружину ОСОБА_11 та його доньок. Після виїзду дружини за кордон більше її в будинку не бачив. Дівчат після того бачив 2-3 рази в 2007-2009 роках. В 2000 році ОСОБА_11 познайомив його з ОСОБА_56 , представив її як дружину. Бачив їх разом постійно, часто з ними їздив на роботу. Бував у них в квартирі, проживали вони разом. Коли ОСОБА_11 стало недобре, то ОСОБА_53 супроводжувала його в машині «швидкої допомоги» в лікарню. Востаннє бачив ОСОБА_11 у вересні 2020 року в суботу, вони з ОСОБА_58 їхали в село копати картоплю. Машину (буса) покійний з позивачем разом купували, до того в них був пасат. Після смерті ОСОБА_11 позивач забирала свої речі з квартири. Особисто бачив як ОСОБА_11 з ОСОБА_58 разом робили ремонт у квартирі, він допомагав носити сміття.

Свідок ОСОБА_59 показав, що з ОСОБА_9 з 1977 року разом працювали на ДБК, але в різних бригадах. Пізніше разом лежали в лікарні і стали більше спілкуватися. В 2005 році вони створили метало виробниче підприємство, яке пропрацювало до 2017 року. В 1999 році колишня дружина ОСОБА_11 з їх спільними дітьми виїхала за кордон. ОСОБА_11 тяжко переживав розлуку з дітьми. В 2000 році на роботі святкували день Святого Миколая. ОСОБА_11 при всіх сказав, що робить пропозицію, щоб ОСОБА_53 жила з ним як дружина. Так вони і жили. Він з дружиною часто ходили до них в гості і ОСОБА_11 з ОСОБА_58 приходили до них. В 2002 році у ОСОБА_11 стався інфаркт, ОСОБА_53 була біля нього в лікарні, платила за лікування. Був у ОСОБА_9 на 50-річчі та 60-річчі. Гостей зустрічали і проводжали ОСОБА_11 з ОСОБА_58 як подружжя. Родина ОСОБА_60 дуже добре сприймала ОСОБА_11 . По виробничих питаннях часто заїжджав до ОСОБА_11 додому, завжди була ОСОБА_53 поряд. Коли справи на фірмі йшли не дуже добре, то ОСОБА_11 казав, що не переживає, бо ОСОБА_1 має хорошу заробітну плату. Колишня дружина ОСОБА_11 більше не приїздила. Дочки приїжджали на 60-річчя. На весіллі дочки позивача ОСОБА_11 був як батько, благословляв дітей. Про смерть ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_1 . Вона була на роботі і їй подзвонили з лікарні, що він не прийшов на діаліз. На похоронах переважно була родина позивача та друзі і колеги ОСОБА_11 по роботі. В ОСОБА_9 був автомобіль «Опель», який він віддав сину. Вже як жив з позивачем, то купили автомобіль «Фольксваген пасат», а пізніше його продали і купили автомобіль «Фолькваген транспортер» за 17000 доларів США. Бачив як ОСОБА_11 з ОСОБА_58 робили ремонт в квартирі - шпалери клеїли, перетирали стелю Їздив з ними, коли вони вибирали і купували ванну. В 2015 році ОСОБА_11 лікувався, то позивач оплачувала за лікування, бо тоді на фірмі доходів не було.

Свідок ОСОБА_62 показав, що знайомий з ОСОБА_9 з 1998 року, працювали на одному підприємстві. Позивач теж працювала з ними на цьому підприємстві. Під час святкування 19 грудня 2000 року дня Святого Миколая ОСОБА_11 сказав ОСОБА_60 , що будуть жити разом. Проживали вони на АДРЕСА_1 . Його родичі живуть на третьому поверсі в тому ж будинку, то заходив інколи і до ОСОБА_11 з ОСОБА_58 . В 2002 році у ОСОБА_9 стався інфаркт, то позивач постійно їздила до нього в лікарню. Вона була також присутня на похоронах батька ОСОБА_11 . В 2005 році ОСОБА_9 заснував підприємство, але воно було не дуже прибуткове. Пізніше він шкодував, що пішов з ДБК. В 2011 році позивач святкувала своє 50-річчя в кафе « Севан », то гостей зустрічали і проводжали ОСОБА_11 з ОСОБА_58 разом. На роботу привозив і забирав з роботи позивача ОСОБА_11 . В день смерті ОСОБА_1 подзвонили з поліклініки, що ОСОБА_11 не прийшов на діаліз. Разом з нею поїхали додому і знайшли ОСОБА_11 мертвим. Позивач стала займатися організацією поховання. На похороні були переважно родичі ОСОБА_1 . В 2004-2005 роках допомагав ОСОБА_11 і ОСОБА_60 робити ремонт у квартирі, позивач прибирала після закінчення ремонтних робіт.

Свідок ОСОБА_64 показала, що її рідна сестра ОСОБА_1 з грудня 2000 року стала жити разом з ОСОБА_9 на АДРЕСА_4 . Прожили спільно 20 років, їздили весь час в село, допомагали батькам, постійно спілкувалися з ними. ОСОБА_11 з ОСОБА_58 були в неї на першому весіллі доньки в 2004 році, на весіллі сина в 2006 році і на другому весіллі доньки. На весіллі доньки сестри ОСОБА_11 представляли як батька нареченої. Вона особисто допомагала перетирати стелю в одній з кімнат в квартирі на АДРЕСА_4 . Також там змінили шпалери, штори, поміняли двері в кухні, вікна на металопластикові, купили холодильник, телевізор. До ОСОБА_60 в ОСОБА_11 була машина, яку він віддав синові. Другу машину вони вже разом з ОСОБА_65 придбали. До 2017 року і ОСОБА_11 , і ОСОБА_53 працювали, а як підприємство ОСОБА_11 стало банкрутом, то лише ОСОБА_66 заробляла. Спілні гроші вкладали в банк. В квартирі були речі сестри. Востаннє бачила ОСОБА_11 у вересні 2020 року, приїздили з сестрою до них в село допомагати на городі. Похорон організовувала і оплачувала ОСОБА_53 .

Свідок ОСОБА_67 показала, що її двоюрідний брат ОСОБА_44 одружився з дочкою позивача в липні 2007 року. Тоді вперше познайомилася з ОСОБА_9 і вважала його батьком ОСОБА_26 , бо вони з ОСОБА_58 все робили на весіллі як батьки нареченої. Пізніше зустрічалася з ОСОБА_9 та ОСОБА_1 на свята. Дід запрошував їх в с.Хустин. Бачилися на день народження ОСОБА_68 . Були вони і на похоронах її мами в жовтні 2018 року. ОСОБА_11 з ОСОБА_58 постійно були разом, трималися за руки. Коли в дворі пропонували мешканцям допомогти у благоустрої території, то ОСОБА_11 просив троянди не чіпати, бо то він для ОСОБА_69 посадив.

Свідок ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_70 жила з її братом ОСОБА_9 . Вперше побачила її в 2002 році. Коли приїздила до брата додому, то ОСОБА_66 завжди була з ним, але частіше спілкувалися по телефону. З першою дружиною у брата був син, а з другою - дві дочки. Розлучились вони з ОСОБА_71 вже після того, як вона з дітьми виїхала за кордон. Потім брат через суд виписав їх з квартири, щоб оформити субсидію. Дочка ОСОБА_72 майже кожного року приїздила, жила в баби, але до батька ходила обов`язково. В 2014 році ОСОБА_66 повідомила, що ОСОБА_11 стало погано, з того часу він став хворіти, їздив на діаліз. ОСОБА_73 зять возив його машиною на процедури, коли ОСОБА_11 сам не міг їхати. Якщо брат не відповідав на дзвінки, то телефонував ОСОБА_60 , щоб дізнатися про його здоров`я. ОСОБА_11 був заощадливим, відкладав гроші і на похорон, і на пам`ятник. ОСОБА_11 і ОСОБА_66 були на святкуванні 50-річчя її чоловіка і на його похоронах, а також на похоронах її батька. Доглядальниці у ОСОБА_11 не було, забирала його з лікарні і годувала ОСОБА_53 . Не заперечує, що ОСОБА_66 жила з ОСОБА_11 , але з якого часу і в якості кого не знає.

Свідок ОСОБА_75 показала, що восени 1999 року розлучилася з ОСОБА_9 з метою виїзду за кордон. Він мав приїхати до них пізніше, але надалі передумав і залишився в Україні. Майно не ділили і перебували в хороших стосунках. В Україну приїздила раз на рік, а останні п`ять років - двічі на рік, бо мама вже старша стала. Під час візитів жила у матері, але щоразу бачилася з ОСОБА_11 , привозила йому ліки, коли він хворів. Бувало ходили лише на каву, а бувало що і залишалася ночувати. Востаннє бачилася з ОСОБА_9 в жовтні 2019 року. Про нову дружину він нічого не розповідав і з нею не знайомив. Доньки під час приїзду в Україну зупинялися в батька. Вперше почула про ОСОБА_1 від дітей в 2012 році. Доньки сказали, що вона приходила і допомагала батьку по господарству. Коли ОСОБА_11 захворів після 60 років, то став боятися сам залишатися і дав ключ від квартири ОСОБА_1 . Ніяких жіночих речей у квартирі не було, хоча її речі залишилися ще з 1991 року. Ремонту теж не було зроблено, лише килим у дитячій кімнаті новий, штори змінилися і з`явилася нова м`яка частина. На 60-річчі ОСОБА_11 були їх спільні доньки з онуком. Розповідали, що позивач сама напросилася на святкування. У ОСОБА_9 завжди були гроші, бо він багато заробляв, був директором фірми. Коли вони розлучалися в нього був автомобіль. В конвертах у нього були гроші на поховання, які забрала ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_76 показала, що її сестра ОСОБА_75 фактично ніколи зі своїм чоловіком ОСОБА_11 не розлучалася. Шлюб розірвали лише для того, щоб сестра могла виїхати в Німеччину. ОСОБА_11 мав приїхати до них пізніше, але побоявся. Сестра та її доньки жили однією сім`єю і ОСОБА_11 теж вважали своєю сім`єю. ОСОБА_11 завжди розповідав, що в нього є прибиральниця. Ми зрозуміли, що мабуть він з нею щось мав. Від татової смерті в 2006 році приїздила щороку в Україну, зустрічалась з ОСОБА_11 також. Племінниці зупинялися лише в батька. Старша донька сестри частіше приїжджала, ОСОБА_11 їй все розповідав. Казав де в яких конвертах лежать гроші на пам`ятник, на похорон. ОСОБА_9 підтримував стосунки з її сестрою. Коли бувала в квартирі ОСОБА_11 , то жіночих речей не бачила. Підготовкою поховання займалася сестра ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_78 показала, що ОСОБА_9 її двоюрідний брат. В 2007 році вона працювала в м.Рівне до 23 години і ОСОБА_11 запропонував жити в нього. Протягом року мешкала в квартирі брата, працювала через тиждень. ОСОБА_70 в квартирі не проживала. На святкування вони дійсно ходили разом, але коли ходили до її родичів, то подарунки купували окремо. Коли ОСОБА_11 потрапив у лікарню, то ОСОБА_66 не дала ні своїх, ні його грошей. Гроші на лікування дала вона. В брата була чорна машину, а в 2008 році приїхав на білому бусі. В ОСОБА_69 та ОСОБА_11 бувала не часто, більше спілкувалися по телефону. З 2010 по 2013 року вона була за кордоном на заробітках. В 2019 році була в брата на святкуванні дня народження, частування готувала ОСОБА_53 . Була на похоронах ОСОБА_11 позивач, її діти, але займалась похованням рідна сестра ОСОБА_79 . Гроші на похорон ОСОБА_11 сам наскладав, особисто їй про це розповідав. Вперше познайомилась з позивачем на весіллі у рідної сестри ОСОБА_11 в 2006 чи 2007 році. До цього знайомі не були. Спільного бюджету у ОСОБА_11 і ОСОБА_69 не було, вона сама скаржилася їй, що купують їжу окремо. В лікарню до ОСОБА_11 приходила і вона, і його сестра, і ОСОБА_66 . Коли до покійного приїжджали дочки, то ОСОБА_53 жила в себе вдома.

Свідок ОСОБА_80 показала, що знала ОСОБА_9 з 1990 року, бо це родина її чоловіка. Коли в неї народилася друга дочка, то ОСОБА_81 взяла за куму. Після того, як ОСОБА_82 з дітьми виїхали в Німеччину, то ОСОБА_11 бачила рідше. Він приходив до неї на ринок, інколи з ОСОБА_58 , але ніяк її не представляв, вона мовчки стояла біля нього. Коли приїздили доньки ОСОБА_11 , то разом з ними ходили до нього. Було видно, що в дитячій кімнаті ремонт був зроблений, а всі інші меблі залишилися ті самі, що ще ОСОБА_83 купувала. На святкуванні 60-річчя ОСОБА_11 не представляв ОСОБА_84 як дружину. Після від`їзду дружини і дітей в Німеччину ОСОБА_11 до них не їздив, хоча вони постійно запрошували. Дочки були в нього раз на рік або через рік. Зупинялися вони в баби, але ходили до батька в гості, не ночували в нього. Присутності іншої жінки в квартирі ОСОБА_11 не бачила, хоча якісь стосунки в нього з позивачем були Зі слів ОСОБА_86 знає, що ОСОБА_11 зібрав гроші на похорон, на пам`ятник, для доньок і тримав їх у конвертах.

Відповідно до ч.2, 3, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.1, 2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Хоча проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя, але між особами, які проживають однією сім`єю без шлюбу, виникають певні сімейні права та сімейні обов`язки, які в деяких випадках прирівнюються до прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка і чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього кодексу (Право спільної сумісної власності подружжя).

При застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що вказана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).

Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного, надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою та реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України тощо.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін.

Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

В постанові від 17 червня 2021 року у справі № 489/5982/17 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності. Положення КпШС України не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року. Тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.

Факт спільного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з грудня 2000 року до 10 вересня 2020 року, ведення ними спільного господарства, придбання майна, здійснення ремонту спільного житла, піклування один про одного, надання взаємної допомоги підтверджується показаннями свідків ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_64 , ОСОБА_91 .

Свідок ОСОБА_8 , сестра покійного ОСОБА_9 , також підтвердила факт спільного проживання її брата з позивачем, хоча без визначення статусу останньої у стосунках з братом.

Свідок ОСОБА_78 при встановленні судом стосунків свідка зі сторонами назвала позивача жінкою її двоюрідного брата. Надалі свідок дала показання, що не може сказати, що її брат та позивач жили як подружжя.

Показання свідків ОСОБА_75 , ОСОБА_76 та ОСОБА_80 суд до уваги не приймає, оскільки вони суперечливі як між собою, так і суперечать показаннями інших свідків. Крім того, свідок ОСОБА_75 з 1999 року проживає за межами країни, її зустрічі з покійним в Україні були короткострокові та поодинокі. Про певні моменти життя ОСОБА_9 їй здебільшого відомо зі слів доньок. В свою чергу, свідку ОСОБА_76 про покійного розповідала її сестра та племінниці, а свідку ОСОБА_80 - свідок ОСОБА_92 .

Відповідно до ч.2 ст.90 ЦПК України, якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджуються іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього кодексу.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_48 , зі слів яких свідкам ОСОБА_75 , ОСОБА_76 та ОСОБА_80 відомо про стосунки покійного з позивачем, в судовому засіданні допитані як свідки не були. Письмові пояснення відповідачів не є доказами в розумінні ст.76 ЦПК України.

Спільне проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується також актом мешканців будинку АДРЕСА_4 від 28 вересня 2020 року, актом прийому передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 18 листопада 2019 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 4009 від 10 вересня 2020 року про оплату позивачем витрат на поховання ОСОБА_9 , сімейними фотографіями та відеозаписом весілля доньки позивача та ювілею ОСОБА_9 .

Вказані докази в їх сукупності засвідчують факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_9 та наявність між ними віносин, що притаманні подружжю.

Лист покійного ОСОБА_9 , адресований дочці ОСОБА_93 , сам по собі не є достатнім доказом, що спростовує доводи позивача.

Враховуючи, що нормами Кодексу про шлюб та сім`ю України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) не передбачалось таке поняття, як «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу», відсутні підстави для встановлення факту спільного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_1 в період з грудня 2000 року до 1 січня 2004 року.

В той же час, суд вважає за необхідне встановити факт проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1 січня 2004 року до 10 вересня 2020 року, оскільки встановлення факту спільного проживання однією сім`єю позивачу необхідно для визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте за час спільного проживання, так як шлюб між ними не було зареєстровано.

За таких обставин вимогу позивача про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу належить задовольнити частково - в період з 1 січня 2004 року до 10 вересня 2020 року.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя (ч.2 ст.61 СК України).

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до ч.2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Отже, зазначені норми права встановлюють існування факту права спільної сумісної власності подружжя щодо кожної речі, набутої у шлюбі (презумпція права спільної сумісної власності), незалежно від того, хто є набувачем за договором, та на чиє ім`я було зареєстровано право власності на таку річ.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно за ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На майно, набуте за час спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поширюється режим спільної сумісної власності, який регулюється тими ж нормами, що і режим спільної сумісною власності майна подружжя. Відтак, майно, набуте жінкою та чоловіком під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, може бути визначено та поділено між ними за тими ж правилами та на тих же підставах, що й спільне сумісне майно подружжя, зокрема із застосуванням презумпції спільності майна подружжя.

Конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим визначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Суд встановив, що під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу (за період з 1 січня 2014 року до 10 вересня 2020 року) ними було набуто спільне майно, а саме транспортний засіб марки Volkswagen, модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску (дата реєстрації 19 липня 2013 року), та грошові кошти, що розміщені на депозитних вкладах в АТ КБ «Приватбанк» та АБ «Укргазбанк».

Докази, які б свідчили, що набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_9 майно не може входити до спільної власності подружжя з підстав його придбання за кошти, які належали одному з них особисто, у справі відсутні.

Обставин для відступу від рівності часток подружжя суд не встановив, отже, частки ОСОБА_9 та ОСОБА_1 у праві спільної власності на спірне майно є рівними. За таких обставин наявні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання права власності за позивачем на частину спірного автомобіля та частину грошових коштів, що знаходяться на банківських вкладах.

Згідно зі спадковою справою № 30/2020, заведеною після смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем, який має право на отримання свідоцтва про право на спадщину, є ОСОБА_4 (повідомлення приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Піддубної Л.П. № 23/01-16 від 22 березня 2021 року).

Оскільки спадкоємцем майна померлого ОСОБА_9 є відповідач ОСОБА_4 , в позові до відповідача ОСОБА_94 належить відмовити з підстав пред`явлення до неналежного відповідача.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 3705,28 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третяі особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки "Volkswagen", модель "Transporter", номер шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2010 року випуску.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину грошових коштів, що знаходяться на банківському вкладі в Акціонерному товаристві Комерційному банку "Приватбанк", особовий рахунок № НОМЕР_3 , згідно договору банківського вкладу (депозиту) від 09 червня 2020 року; 1/2 частину грошових коштів, що знаходяться на депозитному вкладі № 024/08/20/0100 в Акціонерному банку "Укргазбанк", згідно договору банківського вкладу (депозиту) від 05 серпня 2020 року.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3705 (три тисячі сімсот п`ять) грн 28 коп у відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП НОМЕР_14 ;

відповідач - ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_7 ; місце проживання: АДРЕСА_8 ; РНОКПП НОМЕР_15 ;

відповідач - ОСОБА_95 , місце проживання: АДРЕСА_9 ; РНОКПП НОМЕР_16 ;

третя особа - ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_17 ;

третя особа - ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_11 ; РНОКПП НОМЕР_18 .

Повне судове рішення складене 20 квітня 2023 року.

Суддя