Справа №443/438/23
Провадження №2/443/275/23
РІШЕННЯ

іменем України

08 травня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Межиріччя в особі Жидачівської міської ради Львівської області, про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом-,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яременко І.О. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Межиріччя в особі Жидачівської міської ради Львівської області, в якій просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,56 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ 120417/10193 від 28.05.1997.

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входив житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради площею 1,56 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №120417/10193 від 28.05.1997. ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з нею до дня її смерті і на день смерті проживала її дочка ОСОБА_1 , яка продовжує проживати у спадковому будинку на сьогоднішній день. Секретарем виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області посвідчено заповіт від ОСОБА_4 за №319 від 06.08.2001. Окрім того, приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Михайлюк Н.Г. посвідчено заповіт ОСОБА_3 від 13.11.2002 та зареєстровано в реєстрі за №1366. Позивачка проживала на час відкриття спадщини разом із матір`ю, не відмовлялася від прийняття спадщини, а тому вважалася такою, що фактично її прийняла, а згодом звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору із відповідною заявою, внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу №270/2021. 14.03.2023 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, однак нотаріус своєю постановою відмовив у зв`язку із відсутністю у позивачки оригіналу правовстановлюючих документів на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічанської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Вважаючи, що її спадкові права порушено, позивачка звернулась із даним позовом до суду.

Процесуальні рішення, постановлені по справі

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 10.04.2023 цивільну справу прийнято до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 04.05.2023 о 14 год 00 хв /а.с.39-40/.

Розгляд справи по суті відбувся 04.05.2023 без участі сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі

Позивачка ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Яременко І.О. через канцелярію суду, подав заяву про проведення підготовчого засідання у відсутності позивачки та її представника.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у в підготовче засідання не з`явилася, однак надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позов визнає.

Представник третьої особи Жидачівської міської ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, позов визнає.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідачка по справі не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки і це не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів в підготовчому засіданні.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04.05.2023, є дата складення повного тексту судового рішення 08.05.2023.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини

Згідно довідки відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 12.07.2021 97-13-0.22-203/164-21, у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Зарічанській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ № 120417/10193 від 28.05.1997 на ОСОБА_3 . Реєстраційний номер 279. Площа земельної ділянки 1,56 умовних кадастрових гектари. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження Голови Жидачівської районної державної адміністрації від 21.05.1997 №319 /а. с.14/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.04.1968, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Межиріччя Жидачівського району Львівської області, а її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 /а. с.8/.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 від 20.03.1993, 20.03.1993 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 уклали шлюб у Відділі ЗАГС Новороздільського МВК Миколаївського району, актовий запис №49. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » /а. с.9/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 15.12.2020 Личаківським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові у віці 89 років померла ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №1010 /а. с.10/.

Згідно довідки Жидачівської міської ради №1244 від 11.06.2021, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з нею до дня її смерті і на день смерті проживала її дочка ОСОБА_1 , яка продовжує проживати у спадковому будинку на сьогоднішній день. Секретарем виконавчого комітету Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області посвідчено заповіт від ОСОБА_4 за №319 від 06.08.2001 /а. с.11/.

Згідно заповіту від 06.08.2001, посвідченого Колібців Л.М. та зареєстрованим в реєстрі за №319, ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті, заповіла усе своє майно ОСОБА_2 /а. с. 29/.

Відповідно до заповіту від 13.11.2002, посвідченого приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Михайлюк Н.Г. та зареєстрованим в реєстрі за №1366, ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті, заповіла усе своє майно ОСОБА_2 /а. с.12/.

Згідно довідки Жидачівської державної нотаріальної контори від 26.07.2021 №298/02-14 повідомлено про відкриття спадкової справи 270/2021 від15.12.2020, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 за заявою її дочки ОСОБА_1 /а.с.13/.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Матусека В.В. № 64/02-31 від 14.03.2023, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належала померлій і є спадковим майном. /а. с.17/.

Згідно заяви про прийняття спадщини 3638 від 11.06.2021 ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 /а.с.23/.

Відповідно до заяви №639 від 11.06.2021 ОСОБА_2 спадщину після смерті матері ОСОБА_3 не приймає, відмовляється від належної їй частки за законом та заповітом частки в спадщині в користь дочки померлої ОСОБА_1 /а.с.24/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.2 ст.1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1235 Цивільного кодексу України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У відповідності до ч.3 ст.1254 Цивільного кодексу України, кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.2 ст.1274 Цивільного кодексу України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавиці своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку).

Відповідачка ОСОБА_2 спадщину після смерті ОСОБА_3 не прийняла у жоден спосіб та на неї не претендує, про що ствердила у відповідній заяві, яку подала у нотаріальну контору.

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця ОСОБА_3 за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів; відповідачка проти задоволення позову не заперечуює, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: територіальна громада села Межиріччя в особі Жидачівської міської ради Львівської області, про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай) на території Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 1,56 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ 120417/10193 від 28.05.1997.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко