Справа № 450/1608/23 Провадження № 2/450/944/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області про (предмет спору): визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивачка звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що числився за померлою згідно записів із погосподарських книг та підтверджено відповідною довідкою виданою Пустомитівською міською радою, Львівської області; та право на земельну частку (пай) розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж на місцевості, що належало померлій відповідно до розпорядження Пустомитівської РДА №53 від 04.12.1995р., та відповідних списків до вказаного розпорядження. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабця ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном на власний розсуд та склала заповіт, посвідчений 25.06.1996 головою Містківської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області, зареєстрований за №10, згідно якого усе своє майно, тобто усе що буде їй належати на момент смерті заповіла своїй онуці ОСОБА_1 , тобто їй. На момент смерті ОСОБА_2 позивачка була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцм, а тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину. Однак на даний час визнання права власності на спадкове майно в позасудовому порядку неможливе у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельний пай (оригінал сертифікату втрачено, що підтверджується оголошенням в газеті), та в зв`язку із тим, що за життя спадкодавець не зареєструвала свого права власності на житловий будинок, що в свою чергу змушує її звернутись в суд за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майно. Спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, відсутні. 21.04.2023 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок у АДРЕСА_2 , оскільки в позовній заяві допущено помилку в частині невірного зазначення населеного пункту житлового будинку.

В судове засідання позивачка не прибула, подала заяву про розгляд цивільної справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Позиція відповідача: відповідач Пустомитівська міська рада Львівського району Львівської області явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. 27.04.2023 подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області. У вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

04.04.2023 ухвала про відкриття провадження; 21.04.2023 уточнена позовна заява; 27.04.2023 клопотання відповідача про розгляд справи у його відсутності; 17.05.2023 заява позивачки про розгляд справи у її відсутності; 17.05.2023 ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 24.05.2023 заява позивачки про розгляд справи у її відсутності.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Містківською сільською радою 06.12.2004, актовий запис №20.

У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України в день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшли: житловий будинок АДРЕСА_1 , та право на земельну частку (пай) розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж на місцевості.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, що закріплено ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном на власний розсуд, склавши 25.06.1996 заповіт, посвідчений головою Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за №10, згідно якого на випадок своєї смерті належний їй на праві особистої власності житловий будинок і взагалі все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповідає своїй внучці ОСОБА_1 .

Згідно довідки Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області від 18.10.2022 №235 спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживала та була зареєстрована її онука ОСОБА_1 .

Згідно записів погосподарської книги Містківської сільської ради (Містківський старостинський округ Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області) за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , числиться житловий будинок (будинковолодіння) по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області від 18.10.2022 №234.

Як вбачається з довідки Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області від 16.05.2023 №103, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 20.05.1995 по даний час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса АДРЕСА_3 ).

Розпорядженням Пустомитівської РДА №53 від 04.12.1995р. «Про затвердження проекту роздержавлення і приватизації земель селянської спілки «Колос», селянської спілки пайовиків «Промінь» Вовківської та Жирівської сільських Рад народних депутатів, земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Шевченка Пустомитівської міської та Містківської сільської Рад народних депутатів, сільськогосподарських кооперативів «Гаївський», «Миколаївський», «Городиславський» Миколаївської сільської Ради та земель сільськогосподарського кооперативу «Поршнянський» Поршнянської сільської Ради народних депутатів та держгоспу «Звенигородський» Звенигородської сільської Ради, та відповідних списків до вказаного розпорядження до осіб які мають право на середню земельну частку Містківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області станом на 01.09.2000 належала і спадкодавиця ОСОБА_2 , розмір паю 3,83.

З оголошення опублікованого у газеті «Голос народу» вбачається, що втрачений сертифікат на земельну ділянку серії ЛВ №128252, реєстраційний номер 152, (розпаювання земель колективного СП ім. Т.Шевченка на території Містківської сільської ради) на прізвище ОСОБА_2 , вважати недійсним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № витягу 72208471 від 21.04.2023 інформація щодо заведення спадкової справи на спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Таким чином позивач ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 та не заявляла відмови від неї, а тому вона фактично успадкувала зазначене в заповіті належне спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, а саме, житлового будинку АДРЕСА_1 , та земельної частки (паю) розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж на місцевості, не має можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дане також підтверджується п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивачка, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивачка не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачкою на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи даний спір, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача понесених нею судових витрат, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі ст. ст. 321, 392, 1216-1218, 1220, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що числився за померлою згідно записів із погосподарських книг та підтверджено відповідною довідкою виданою Пустомитівською міською радою, Львівської області; та право на земельну частку (пай) розміром 3,83 в умовних кадастрових гектарах, без визначенням меж на місцевості, що належало померлій відповідно до розпорядження Пустомитівської РДА №53 від 04.12.1995р., та відповідних списків до вказаного розпорядження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Пустомитівська міська рада Львівського району Львівської області, , 81100, Львівська область, Львівський район, м. Пустомити, вул.Грушевського, 46.

СуддяД. А. Кукса