Справа № 715/2214/23
Провадження № 2/715/467/23
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2023 року смт. Глибока
Глибоцький районний суду Чернівецької області
в складі головуючого судді Григорчак Ю.П.
секретар судового засідання Кравець Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 14 жовтня 2005 року у виконавчому комітеті Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають дві неповнолітні дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, шлюб існує формально та примирення між ними неможливе. Крім того, в останніх розмовах з відповідачкою, йому стало відомо, що вона має намір виїхати за кордон та забрати разом із собою дітей. Вважає, що діти повинні проживати з ним, оскільки він забезпечений житлом, де дітям створені всі комфортні умови для проживання. В результаті виниклого спору між ними щодо визначення місця проживання, порядку виховання та утримання дітей він звернувся до органу опіки та піклування Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області для отримання відповідного висновку. Орган опіки та піклування надав висновок згідно якого вважає за доцільне проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним, за адресою його проживання в АДРЕСА_1 . Просить суд шлюб розірвати та визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з ним, залишивши на його самостійному вихованні.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте направив до суду заяву в якій підтвердив обставини викладені в позові, просить суд його задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи.
Представник органу опіки та піклування в особі Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно довідки №10 від 14 жовтня 2005 року, виданої виконавчим комітетом Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, 14 жовтня 2005 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , актовий запис № 21. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно довідки щодо результатів психолого-педагогічного діагностування вихованця закладу ОСОБА_4 та аналізу участі батьків у вихованні №8 від 31 липня 2023 року, виданої Молодійським ЗДО, ОСОБА_3 завжди охайно одягнути, приводить і забирає дитину батько згідно режиму роботи закладу. Життям дитини в закладі більше цікавиться батько, вчасно реагує на вказівки адміністрації закладу та працівників групи. Приймає участь під час проведення заходів, різних свят, на які запрошують батьків, не залишає дитину на одинці, переймається своєю дитиною під час виступів та радіє успіхам дитини на рівні однолітків.
Відповідно до довідки щодо результатів психолого-педагогічного діагностування вихованця закладу ОСОБА_3 та аналізу участі батьків у вихованні №110 від 08 серпня 2023 року, виданої Молодійським ліцеєм, батько не здійснює психологічного тиску на дитину. Психоемоційний стан хлопчика стабільний. Найважливішою фігурою для хлопчика є тато та у ситуаціях проективного вибору також надавав перевагу татові. Батько приділяє належну увагу вихованню дитини. Більш активним є батько, який цікавиться навчанням хлопчика та відкликається на прохання вчителів. Хлопчик завжди охайний. На даний час хлопчик проживає разом з татом ОСОБА_1 . Батькові хлопчика надано рекомендації щодо оптимізації навчального ритму, режиму праці та відпочинку.
Згідно довідки від 25 липня 2023 року, виданої Молодійською амбулаторією практики сімейної медицини, ОСОБА_1 на «Д» обліку не перебуває.
Як вбачається з висновку органу опіки та піклування від 08 серпня 2023 року №144-8/2023, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Чагорська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області, встановивши факт виховання, утримання в повній мірі батьком малолітньої дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою його проживання в АДРЕСА_1 .
На підставі описаних вище доказів судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 повністю опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається їх вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей. Крім того, як вбачається з позовної заяви, між сторонами є спір щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частин другої, восьмої та дев`ятої статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з частинами четвертої, п`ятої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України). Разом з тим, з огляду на вік малолітньої дитини, в даному конкретному суд не вбачає можливості заслуховування її думки щодо суті спору.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» Європейського суду з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).
Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у спорі, а вже тільки потім права батьків.
При таких обставинах, суд дійшов висновку, що сім`я розпалась остаточно i шлюб необхідно розірвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. Крім того, на даний час психоемоційний зв`язок дітей із батьком є тісним, ОСОБА_1 належним чином забезпечує духовний та фізичний розвиток дітей, їх виховання та навчання. З огляду на викладене та беручи до уваги ставлення матері до виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, суд вважає, що визначення місця проживання дітей на даному етапі їх розвитку разом з батьком відповідатиме їх якнайкращим інтересам та забезпечить сталий емоційний, фізичний, духовний розвиток та належне виховання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 14 жовтня 2005 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у виконавчому комітеті Молодійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 21 - розірвати.
Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою місця реєстрації та проживання їх батька - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , залишивши дітей на його самостійному вихованні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя