Справа № 212/2295/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участі секретаря судового засідання Голуб О.В., за участю заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних стосунків,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2023 року заявниця, ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних стосунків, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 дядько заявниці, після смерті якого залишилося спадкове майно, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді 5/8 часток квартири. Заповіт померлий не залишив, спадкоємців за законом 1-4 черги не має.

Померлий доводиться заявнику рідним дядьком: він і мати заявниці - ОСОБА_4 рідні брат і сестра. ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав до дня своєї смерті один, за адресою: АДРЕСА_1 , і родичів, окрім заявника, в нього не було, у зв`язку із чим ОСОБА_1 приймає спадщину за законом після смерті дядька - ОСОБА_3 , як спадкоємець 5 черги.

ОСОБА_1 для оформлення спадщини звернулась до Державного нотаріуса П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори зі заявою по прийняття спадщини, у чому їй було відмовленопо причині відсутності доказів, що підтверджують родинні стосунки між померлим дядьком та заявницею, а також факту родинних сосунків між померлим та його матір`ю - ОСОБА_5 .

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була приватизована спільно ОСОБА_3 і ОСОБА_5 в 1995 році.

12.04.2005 ОСОБА_5 склала нотаріально посвідчений заповіт, яким заповіла належну їй на праві приватної спільної (сумісної) власності частку квартири ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матері заявниці, яка спадщину прийняла, але при житті на своє ім`я не переоформила. Тому заявниця, ОСОБА_1 , після смерті в 2019 році ОСОБА_6 , звернулась в нотаріат і отримала Свідоцтво про право власності на успадковане матір`ю майно - 3/8 частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця та ОСОБА_3 підтримували тісні родинні стосунки, проживали в одному будинку. Коли дядько став хворіти і потребувати сторонньої допомоги, заявниця постійно до дня смерті піклувалась про нього, а коли він помер кремувала та поховала його прах, тому заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних стосунків.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку окремого провадження та призначено справу до розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала повністю з підстав, указаних у ній, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив факт родинних відносин заявника та ОСОБА_3 , заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за однією адресою, в одному будинку, але в різних квартирах, та те, що останній був дядьком заявниці. Жив ОСОБА_3 сам, похованням якого займались ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що померлого добре знав, підтвердив факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 родичі, які проживали в одному будинку, підтримували родинні відносини, похованням ОСОБА_3 займались заявниця та її брат ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 його сусідка, ОСОБА_3 її дядько, разом з яким проживала його мати, бабуся заявниці. Сім`ї спілкувались добре, підтримували родинні відносини, похованням ОСОБА_3 займались його племінники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), актовий запис №2260.

23.03.2023 заявник звернулась до державного нотаріуса П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитної Н.В. від 23.03.2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що не підтверджуються родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 18.05.1962 НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до свідоцтва про народження від 11.08.1954 НОМЕР_2 , ОСОБА_12 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є ОСОБА_10 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 15 січня 1982 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_14 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 15.01.1982 НОМЕР_3 , видане відділом Інгулецького міськвиконкому Дніпропетровської області, актовий запис №7. Від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане Саксаганським відділом РАЦСу 04.10.1984 року НОМЕР_4 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_16 » після реєстрації шлюбу 10.08.2007 з ОСОБА_17 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу НОМЕР_5 , видане Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №466.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , видане 07.12.1995 року Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому м. Кривого Рогу, зазначена квартира була приватизована та належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам її сім`ї сину, ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 , виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1127, після смерті якої залишився заповіт №1933 від 12.04.2006, відповідно до якого померла заповіла належну їй на праві приватної спільної (сумісної) власності частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1810, після смерті якої заявниця, донька померлої ОСОБА_1 прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.07.2020 №774 та зареєструвала право власності на 3/8 частки двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2020 №218299450.

За вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним факт родинних відносин, відповідно до якого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , є рідним дядьком заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , тому, враховуючи, що цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, які полягають в тому, що підтвердження такого факту необхідне заявниці для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, отже , суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв`язку з чим задовольняє її у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76 -83, 89, 263-265, 293-294, 315 - 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту родинних стосунків - задовольнити.

Встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є рідним дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 15 травня 2023 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт