ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/667/23 Справа № 426/1673/21 Суддя у 1-й інстанції - Крива Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Піменовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"

на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 09 липня 2021 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2021 року до Сватівського районного суду Луганської області надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03 жовтня 2020 року та 13 листопада 2020 року усно та 07 жовтня 2020 року із письмовою заявою він звернувся до відповідача з вимогою виплатити йому грошові кошти через касу банку, які успадковані ним після смерті його матері ОСОБА_2 . Однак, відповідачем йому надано листа, згідно якого повідомлено, що грошові кошти спадкодавця виплачуються шляхом їх перерахування на рахунок (картку), який відкривається спадкоємцю та для отримання спадщини йому необхідно звернутися до обслуговуючого відділення Банку, надати пакет документів про спадщину, після чого грошові кошти можуть бути перераховані на його картку АТ КБ ПриватБанк. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить суд припинити дії АТ КБ "ПриватБанк" як такі, що порушують його право на отримання коштів через касу банку.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 09 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача - задоволено.

Зобов`язано Акціонерному товариству комерційний банк ПриватБанк припинити дії, які порушують право ОСОБА_1 на отримання успадкованим ним коштів у сумі 4020,63 грн після смерті ОСОБА_2 та видати кошти через касу Банку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 09 липня 2021 року просить скасувати рішення Сватівського районного суду Луганської області від 09.07.2021 року у справі № 426/1673/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відзивів на апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 09 липня 2021 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач звертався до відповідача за виплатою успадкованих ним коштів, пред`являючи свідоцтво про право на спадщину, однак відповідач безпідставно відмовив позивачу у видачі таких коштів через касу банку та закритті рахунку чи порушив права позивача.

Але, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можливо з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, після померлої ОСОБА_2 та спадкове майно складається з: вкладу у сумі 306,43 грн з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку, відкритому у АТ КБ ПриватБанк; вкладу у сумі 0,00 грн з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку, відкритому у АТ КБ ПриватБанк; вкладу у сумі 4020,63 грн з відповідними відсотками, що знаходиться на рахунку, відкритому у АТ КБ ПриватБанк.

Позивач звертався до відповідача з вимогою виплатити належні йому кошти та закрити рахунок (а.с.7,8-9), однак відповідачем йому надано листа, згідно якого повідомлено, що грошові кошти спадкодавця виплачуються шляхом їх перерахування на рахунок (картку), який відкривається спадкоємцю та для отримання спадщини йому необхідно звернутися до обслуговуючого відділення Банку, надати пакет документів про спадщину, після чого грошові кошти можуть бути перераховані на його картку АТ КБ "ПриватБанк" (а.с.10).

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Стаття 1068 ЦК України визначає, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно ч. 3 ст. 1075 ЦК України, залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Відповідно до ч.1 ст.1071 ЦК України, грошові кошти списуються з рахунку на підставі розпорядження клієнта, якому належить цей рахунок.

Відповідно до ст.1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, платник - особа, з рахунка якої ініціюється переказ коштів.

Слід звернути увагу, що в даному випадку спадкоємець не є платником та особою, якій належить рахунок спадкодавця, у спадкоємця відсутні підстави для надання розпорядження банку на переказ коштів.

Відповідно до ч.2 ст.1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до п.9-3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків-резидентів і нерезидентів, затвердженої Постановою Правління НБУ від 12.11.2023 року № 492, банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника поточного/вкладного (депозитного) рахунку на підставі документів, визначених законодавством України.

Таким чином, банк виконує обов`язок з виплати коштів спадкоємцю шляхом переказу коштів з рахунку, який належав спадкодавцю, на рахунок спадкоємця, який відкритий в банку.

Отже для отримання спадщини необхідно звернутися до обслуговуючого відділення Банку та надати необхідний пакет документів про спадщину й після того, як документи пройдуть перевірку, грошові кошти можуть бути перераховані на рахунок, який відкривається спадкоємцю.

Колегія суддів звертає увагу, що в розумінні норм чинного законодавства, ініціювати переказ може лише власник рахунку або довірена ним особа.

Спадкоємець набуває права власності на грошові кошти спадкодавця і не має змоги ініціювати видаткові операції з рахунку померлої особи. Виплата спадщини проводиться відповідно до свідоцтва про право на спадщину і у сумі тих коштів, які зазначені у цьому документі. Банк може виплатити грошові кошти на підставі свідоцтва про право на спадщину на рахунок спадкоємця відкритий у банку, однак проводити переказ на рахунок в іншому банку АТ КБ ПриватБанк не може, так як спадкоємець не уповноважений ініціювати платіж з рахунку померлого в інший банк.

Відповідно до положень глави 2 Інструкції № 492 банки зобов`язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установлено законодавством України порядку їх копій ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків-осіб, які відкривають рахунки на користь третіх особі у порядку, установленому законодавством України з питань запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення та нормативно-правовим актом Національного банку України з питань фінансового моніторингу.

Таким чином, рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації банком.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач ОСОБА_1 пройшов ідентифікацію та/або верифікацію для відкриття рахунку спадкоємця, а тому виплата грошових коштів лише за його заявою в розумінні норм чинного законодавства є неможливою.

За таких обставин, для вирішення питання отримання спадщини, позивачу необхідно звернутися до обслуговуючого відділення АТ КБ ПриватБанк та надати необхідний пакет документів, після перевірки яких, грошові кошти можуть бути перераховані на відкритий рахунок спадкоємця.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги прийшов до помилкового висновку, оскільки не звернув уваги, що позивач не надав доказів звернення до обсуговуючого відділення АТ КБ ПриватБанк з пакетом документів і проходження ідентифікації та/або верифікації клієнта для того, щоб АТ КБ ПриватБанк в подальшому мав можливість відкрити рахунок спадкоємцю та зарахувати кошти на його рахунок.

Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не виконано вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги АТ КБ ПриватБанк є обгрунтованими, рішення Сватівського районного суду Луганської області від 09 липня 2021 року підлягає скасуванню, в задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача АТ КБ ПриватБанк суму сплаченого судового збору в розмірі 3405,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 09 липня 2021 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 3405,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова