Провадження № 2/761/3903/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ВПВР УЗПВР у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ), про зняття арешту з майна, у якому просить:

- зняти арешт з його нерухомого майна, накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 861754, винесеної 17.09.2010 р. ППВР ВДВС ГУЮ у м.Києві (запис про обтяження № 17134570 від 17.09.2010 р.);

- зняти арешт з його нерухомого майна, накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № НОМЕР_2, винесеної 24.05.2016 р. ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві (запис про обтяження № 16213251 від 05.09.2016 р.).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартир АДРЕСА_2 та квартир АДРЕСА_4 . Однак позивачу стало відомо, що постановами ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві на вказане нерухоме майно накладено арешт в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 щодо виконання виконавчого напису № 545 від 23.04.2010 р, а також виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо виконання виконавчого листа № 761/17974/13-ц від 30.03.2016 р., правові підстави для чого, на думку позивача, на даний час відсутні, що перешкоджає йому в реалізації законних прав та інтересів.

Ухвалою від 16.09.2022 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду надійшла її письмова заява, зі змісту якої вбачається, що остання проти позовних вимог не заперечила та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила.

З врахуванням думки присутніх в судовому засіданні учасників справи, суд вирішив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_2 та квартир АДРЕСА_4 , на підставі відповідних договорів купівлі-продажу, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.07.2022 р.

Положеннями ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Аналогічні положення містяться і у ст.ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, зважаючи на правомірність набуття права власності на вказане нерухоме майно, позивачу стало відомо, що ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві на це майно накладено арешт в межах виконавчих проваджень №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2.

Як вбачається з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.07.2022 р., підставою для накладення арешту на квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_4 стала постанова ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві від 17.09.2010 р., винесена у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, а також постанова від 24.05.2016 р., винесена у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Відповідно до постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві від 17.09.2010 р. (ВП № НОМЕР_1), арешт на нерухоме майно було накладено при примусовому виконанні виконавчого напису № 545, виданого 23.04.2010 р. приватним нотаріусом КМНО Сергеєвим О.О., про звернення стягнення на квартири АДРЕСА_5 , квартири АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_6 , що належать на праві власності боржнику ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу в розмірі 9095720,33 грн. перед ПАТ «Родовід Банк» за кредитним договором № 28.4/С-054.06.1 від 27.06.2006 р.

Згідно з постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві від 24.05.2016 р. (ВП № НОМЕР_2) арешт на нерухоме майно було накладено при примусовому виконанні виконавчого листа № 761/17974/13-ц, виданого 30.03.2016 р. Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 28.4/С-054.06.1 від 27.06.2006 р. в розмірі 683251,48 дол. США, що за курсом НБУ на час звернення складало 5461229,08 грн., пеню в розмірі 1000000,00 грн., 3 % річних - 805123,67 грн., судовий збір - 3441,00 грн., а всього 7269793,75 грн.

При цьому, постановами державних виконавців від 24.05.2016 та від 17.01.2019 р., винесеними у вказаних виконавчих провадженнях, виконавчі документи, зокрема виконавчий напис та виконавчий лист, повернуті стягувачу. Виконавчі документи повторно до примусового виконання не пред`являлись та станом на 27.07.2022 р. виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 на примусовому виконанні не перебувають, що підтверджується листом ВПВР УЗПВР у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) від 27.07.2022 р. за № 15087.

Крім того, як встановлено у постанові Київського апеляційного суду від 08.10.2020 р., ОСОБА_2 , яка є правонаступником ПАТ «Родовід Банк», видала 26.10.2019 р. ОСОБА_1 довідку про відсутність заборгованості перед нею за кредитним договором № 28.4/С-054.06.1 від 27.06.2006 р., а також за виконавчими провадженнями, відкритими на підставі виконавчого напису нотаріуса № 545 від 23.04.2010 р. та рішення Шевченківського районного суду м.Києва у справі № 761/17974/13-ц.

Вказана обставина в силу положень ч.4 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування.

Отже, судом встановлено, що виконавчі провадження, у рамках яких накладено арешт, де боржником є ОСОБА_1 , на виконанні не перебувають, строк пред`явлення зазначених виконавчих документів до виконання станом на час пред`явлення вказаного позову до суду закінчився, а майнові претензії з боку стягувача ОСОБА_2 за цими виконавчими документами до боржника ОСОБА_1 відсутні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту особою цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України висловлених у справі № 6-26цс13 від 15.03.2013 р., вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що обтяження належного позивачу нерухомого майна за відсутності будь-яких правових підстав для цього, порушує права останнього як особи, яка набула речові права на це майно, та перешкоджає вільному і повноцінному здійсненню ним права володіння, користування та розпорядження майном, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає необхідним зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 861754, винесеної 17.09.2010 р. ППВР ВДВС ГУЮ у м.Києві (запис про обтяження № 17134570 від 17.09.2010 р.), а також накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № НОМЕР_2, винесеної 24.05.2016 р. ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві (запис про обтяження № 16213251 від 05.09.2016 р.).

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1984,80 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 861754, винесеної 17.09.2010 р. Підрозділом примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві (запис про обтяження № 17134570 від 17.09.2010 р.).

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № НОМЕР_2, винесеної 24.05.2016 р. Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві (запис про обтяження № 16213251 від 05.09.2016 р.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: