Дата документу 16.05.2023
Справа № 334/962/23
Провадження № 2/334/932/23
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

про відвід судді

16 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Засько О.А.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді,

за участю позивачки ОСОБА_2 ,

встановив:

позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить, з урахуванням заяви про уточнення позову від 13.03.2023, стягнути з відповідача на її користь 106 780,50 гривень у рахунок компенсації вартості 1/2 частки автомобіля «Фольцваген-Пассат» Седан-В, 2006 року випуску, об`єм двигуна 2000 куб. см., колір сірий, держномер НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 .

16.05.2023 електронною поштою суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Фетісова М.В., яка обґрунтована тим, 13.03.2023 до та після судового засідання без звукозапису суддею Фетісовим М.В. велись усні консультації позивача з приводу подання доказів, а також інших процесуальних обставин справи. Як було зазначено у цих розмовах, що проходили безпосередньо у залі судового засідання та перед очима його представника адвоката Губорєва К.С., суд обізнаний про те, що ОСОБА_2 працює у господарському судді Запорізької області на посаді секретаря, що у свою чергу, може гарантувати допомогу з боку суду позивачу у справі. Також, 13.03.2023 ухвалою суду у поновлені пропущеного строку на подання відзиву відповідачу відмовлено. В подальшому ця ухвала була скасована постановою Запорізького апеляційного суду від 02.05.2023. Тобто, окрім надання консультацій у позасудовому порядку, судом було відмовлено у прийнятті заяви по суті справи відповідача, що поставило його у нерівне становище порівняно із позивачем, а також змусило його звертатись за допомогою до адвоката, а в подальшому і до апеляційного суду. Вважає, що подальший розгляд справи за участі головуючого судді Фетісова М.В. буде так само проходили в аналогічних умовах, що позбавить його права на справедливий суд.

Відповідач ОСОБА_1 та його представники в підготовче засідання не з`явились. Повідомлялись належним чином про дату, час і місце підготовчого засідання. Причини неявки суду не повідомили.

Позивачка ОСОБА_2 проти задоволення заяви про відвід заперечила, оскільки на її думку відповідач всіляко намагається затягнути розгляд справи, в підготовче засідання не з`являється. Виходячи за змісту його заяви про відвід цю справу не може розглянути жодний суд, оскільки вона є помічником судді іншого суду.

Заслухавши думку позивачки, дослідивши заяву про відвід, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з частиною сьомою статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу (частина третя статті 39 ЦПК України).

Виходячи із змісту заяви про відвід, про підстави відводу відповідачу стало відомо 13.03.2023 по закінченню підготовчого засідання та 04.05.2023 після отримання його представником адвокатом Бондарем І.М. копії постанови Запорізького апеляційного суду від 02.05.2023.

Таким чином, відповідачем заявлений відвід судді після спливу строку, передбаченого частиною третьою статті 39 ЦПК України.

Підстави для відводу судді визначені частиною першою статті 36 ЦПК України. Зазначені позивачами у заяві про відвід судді обставини відповідають іншим обставинам, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, визначеним пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Вимоги до заяв про відводи встановлені статтею 39 ЦПК України, зокрема, відвід повинен бути вмотивованим. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Тобто, у даному випадку відповідач зобов`язаний надати докази необ`єктивності головуючого судді Фетісова М.В., які на його думку полягають у тому, що суддя надавав консультації позивачці, а також постановив судове рішення про відмову у поновленні строку для подання відзиву, яке в подальшому було скасоване апеляційним судом.

Згідно з частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», наявність безсторонності судді відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Згідно з суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або необ`єктивність у даній справі.

Жодних доказів того, що головуючий суддя Фетісов М.В. надавав позивачці консультації з приводу розгляду справи відповідачем не подано. Також, не наведені обставини, за яких суддя, будучи обізнаним про те, що позивачка обіймає посаду судді Господарського суду Запорізької області, виявляв упередженість або необ`єктивність у даній справі.

Інші наведені позивачем в заяві про відвід судді обставини за своєю сутністю є його незгодою з постановленою суддею ухвалою про залишення відзиву без розгляду від 13.03.2023.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд вважає, що зазначені у заяві про відвід обставини не дають жодних об`єктивних підстав вважати, що суддя Фетісов М.В. не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду даної справи.

Дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відповідачем відводу, оскільки ним не наведено жодних підстав, визначених статтею 39 ЦПК України для відводу судді та не надано доказів упередженості, необ`єктивності або особистої заінтересованості судді.

Враховуючи вищевказане, заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 260, 268 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви про відвід судді відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 16 травня 2023 року.

Суддя: