Копія
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2023 р. Справа № 608/1076/23

Номер провадження2/608/432/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення частини вартості майна. що перебуває у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення частини вартості майна, що перебуває у спільній частковій власності. В позовній заяві позивач зазначив, що сторони є співвласниками транспортного засобу марки Citroen, модель Berlingo, тип легковий, рік випуску 2006, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Автомобіль належить позивачу та відповідачці на праві спільної часткової власності. Частка позивача у праві власності на автомобіль , а частка відповідачки . Право власності позивача на 1/4 частину автомобіля виникло у зв`язку із прийняттям ним спадщини після смерті його батька - ОСОБА_4 , який був також і чоловіком відповідачки. До моменту смерті ОСОБА_4 автомобіль перебував у його користуванні, з моменту відкриття спадщини та до сьогодні, автомобіль перебуває в користуванні відповідачки з огляду на те, що вона володіє часткою у праві власності, яка становить 3/4. На момент придбання автомобіля ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. За життя ОСОБА_4 не склав заповіту. У зв`язку з цим позивач та відповідачка прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 як спадкоємці за законом першої черги відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, як дитина та дружина спадкодавця. До складу спадщини, яка відкрилась у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 увійшла 1/2 частина автомобіля. Інша ж 1/2 частина автомобіля належала відповідачу в силу вимог ст. 60 Сімейного кодексу України та ч. 3 ст. 368 ЦК України. Позивач, який з моменту смерті ОСОБА_4 жодного разу не використовував автомобіль для задоволення своїх потреб, має право вимагати від відповідачки сплати на його користь вартості 1/4 частки автомобіля. Відповідно до звіту про оцінку майна від 10.03.2023 р., складеного ФОП ОСОБА_5 , вартість автомобіля становить 142820,00 грн. У зв`язку з цим з відповідачки на користь позивача просить стягнути вартість 1/4 частки автомобіля, яка становить 35705,00 грн. (142820,00 грн. /4x1= 35705,00 грн.), судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, відзиву не подавала, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чортків Тернопільської області, що стверджується даними паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області.

15 грудня 2020 року в. о. державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори - державним нотаріусом Бучацької державної нотаріальної контори Максимович Л.В. видане свідоцтво про право на спадщину за законом про те, що на

підставі статті 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_4 , 1958 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який спадкує (одну другу) частку у спадщині; його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка спадкує 1/2 (одну другу) частку у спадщині. Спадщина, на яку у вказаній частці видане це свідоцтво, складається з (однієї другої) частини автомобіля, котрий належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_6 , зареєстрованого 20.04.2013 підрозділом МВС ТСЦ 6145, транспортного засобу марки Citroen, модель Berlingo, тип легковий, рік випуску 2006, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , колір червоний, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частку вказаного майна (тобто на частину транспортного засобу) видано ОСОБА_1 . Право власності на спадщину на (одну другу) частку вказаного майна (тобто на частину транспортного засобу) та право власності на частину транспортного засобу було визнано 24 липня 2019 року на підставі рішення Чортківського районного суду Тернопільської області справа №608/752/19 за ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України (далі - «ЦК України»), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Оскільки право власності за своєю суттю є правом цивільним, то підстави його виникнення, насамперед, визначені нормами ЦК України.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Спадкування є підставою для виникнення у позивача права власності на частину автомобіля відповідно до положень ст. 1216 ЦК України.

На момент придбання автомобіля ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. За життя ОСОБА_4 не склав заповіту. У зв`язку з цим позивач та відповідачка прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 як спадкоємці за законом першої черги відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, як дитина та дружина спадкодавця, про що зазначалось вище.

Ч. 1 ст. 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

З огляду на викладене, до складу спадщини, яка відкрилась у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 увійшла 1/2 частина автомобіля. Інша ж 1/2 частина автомобіля належала відповідачці в силу вимог ст. 60 Сімейного кодексу України та ч. 3 ст. 368 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

З огляду на особливість автомобіля як об`єкта цивільних прав та з огляду на те, що позивач та відповідачка проживають в різних населених пунктах, позивач фактично позбавлений можливості користуватися автомобілем.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Право на виділ в натурі позивачу 1/4 частки автомобіля гарантоване йому і ч. 1 ст. 364 ЦК України, якою встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Цивільне законодавство розділяє речі, які є об`єктом цивільного обороту, на подільні та неподільні.

Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Автомобіль є річчю неподільною, позаяк його фізичний поділ в будь-якому випадку унеможливлює використання його транспортного засобу. На користь того, що автомобіль є річчю неподільною, свідчить і зміст п. 39 постанови Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі № 209/3085/20.

У постанові Верховного Суду від 25.05.2020 р. у справі № 347/955/16 зроблено висновок про те, що у ситуації, коли один із подружжя, який не користується спірним автомобілем, просить виплатити йому компенсацію вартості його частки у вказаному праві, згідно з вимогами статей 60, 61, 70, 71 СК України слід присудити відповідну компенсацію за рахунок іншого із подружжя, який цим автомобілем користується, незалежно від його згоди. Хоча позивач та відповідачка не є подружжям, однак висновки щодо застосування норм права при вирішенні спору про стягнення компенсації вартості неподільної речі підлягають врахуванню відповідно до ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України.

До такого змісту спонукає і Позиція Верховного Суду, що висловлена у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 р. у справі № 209/3085/20, в якій вказано, що результат тлумачення приватно-правових норм, тобто діяльності зі з`ясування їхнього змісту (сенсу), має бути розумним. Верховний Суд в постанові від 18.04.2022 р. у справі № 520/1185/16-і вже звертав увагу на те, що загальні засади (принципи) цивільного права є фундаментальними, й інші джерела правового регулювання, насамперед акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту цих засад (принципів). Останні мають пряму дію, а тому їх слід ураховувати, здійснюючи, зокрема, тлумачення приписів актів цивільного законодавства.

Позивач, який з моменту смерті ОСОБА_4 жодного разу не використовував автомобіль для задоволення своїх потреб, має право вимагати від відповідача сплати на його користь вартості 1/4 частки автомобіля.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 10.03.2023 р., складеного ФОП ОСОБА_5 , вартість автомобіля становить 142820,00 грн. У зв`язку з цим з відповідачки на користь позивача слід стягнути вартість 1/4 частки автомобіля, яка становить 35705,00 грн. (142820,00 грн. /4x1= 35705,00 грн.).

Згідно із ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Зі змісту ст. 15 ЦК України, випливає, що кожна особа має право на захист свого:

*цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання;

*інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є

справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав. Ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи,

яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням викладеного, ефективним способом захисту порушених прав позивача є стягнення з відповідачки на його користь вартості 1/4 частини автомобіля у розмірі 35705,00 грн.

Щодо розрахунку понесених судових витрат, то хочу зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» позивачем сплачено 1073,60 грн. судового збору за подання позовної заяви. Розмір судового збору обґрунтовано тим, що ціна позову становить 35705,00 грн. До такого змісту спонукає те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується. Факт сплати судового збору підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 27.04.2023 р.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом

вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 гривень, що підтверджується: договором про надання правничої (правової) допомоги № 01/2021-09-04 від 04.09.2021 р.; додатковою угодою № 1 від 06.03.2023 р. до договору про надання правничої (правової) допомоги № 01/2021-09-04 від 04.09.2021 р.; актом приймання-передачі коштів від 04.09.2021 р.; актом від 15.08.2023 р. про надання правничої (правової) допомоги згідно з договором про надання правничої (правової) допомоги № 01/2021-09-04 від 04.09.2021 р., які підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст. 60 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 15, 16, 183, 328, 355, 356, 358, 364, 367, 368, 1267 Цивільного кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», ст.ст. 5, 13, 76, 81,137, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , суму коштів у розмірі 35705 (тридцять п`ять тисяч сімсот п`ять) гривень 00 копійок, яка становить вартість 1/4 частини легкового автомобіля марки «Сіtroen» моделі «Вerlingo», 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер - НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 понесені судові витрати, а саме: 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок сплаченого судового збору; 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис) Л.Й. Квятковська

Копія вірна

Рішення набрало законної сили "___" ______________ 20____ року.

Оригінал рішення знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи №608/1076/23.

Суддя: Л. Й. Квятковська