РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1006/23

провадження у справі №2/0285/411/23

27 квітня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Сусловця М.Г., за участі секретаря судових засідань Величко К.Б. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідач: не прибув,

третя особа: не прибула,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом виконавчого комітету, як орган опіки і піклування Звягельської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року органу опіки та піклування виконавчого комітету Звягельської міської ради звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати аліменти на утримання сина.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є батькам неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 28.11.2022 року ОСОБА_3 перебуває на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що батько свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Дитина проживає у баби ОСОБА_2 , батько дитини з сином не проживає, не виконує покладених на нього обов`язків щодо виховання, навчання та матеріального утримання сина.

В судове засідання представник позивача не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення.

Третя особа в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Мати дитини ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

З 28.11.2023 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в службі у справах дітей Звягельської міської ради, як дитина, що проживає в сім`ї, яка опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батько дитини свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Дитина проживає у баби ОСОБА_2 .

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 09.11.2022 року працівниками служби у справах дітей міської ради, встановлено що ОСОБА_3 проживає з бабою ОСОБА_2 та дідом ОСОБА_8 . Сім`я проживає в квартирі зі зручностями, для дитини наявне місце для сну, відпочинку, підготовки уроків та проведення дозвілля, ОСОБА_3 забезпечений одягом і взуття.

Згідно висновку органу опіки та піклування Звягельської міської ради від 25.01.2023 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав: ОСОБА_1 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно, ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 року вбачається, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 цього Закону, батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина та ін.

За змістом ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у підготовчому провадженні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом статей 12, 13, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач неналежним чином не виконує покладені на нього обов`язки щодо виховання та утримання дітей, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина: не виявляє батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не цікавляться його життям, здоров`ям, свої обов`язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини не виконує.

Ураховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітнього сина необхідно задовольнити.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч. 2 ст. 166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного № 285/1203/14-ц від 14.04.2014 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 24.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття

Тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрований: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 05 травня 2023 року.

Головуючий: