Справа №705/4193/23
2/705/2029/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту,-

встановив:

11.08.2023 на адресу Уманського міськрайонного суду від ОСОБА_1 разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову в якій він просить суд з метою забезпечення позову зупинити продаж арештованого майна квартири за адресою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує, що ним до Уманського міськрайонного суду Черкаської області подається позовна заява до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання квартири за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і про зняття з неї арешту.

Позов, зокрема, забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як вказано зазначено, ним на даний час до Уманського міськрайонного суду подано позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

В даний час вже розпочато процедуру примусового продажу квартири, яка належить йому на праві спільної сумісної власності. Зокрема на 21.08.2023 року було призначено електронні торги.

Продаж квартири з прилюдних торгів призведе до неможливості відновлення його порушеного права, адже тоді право власності на квартиру перейде до переможця електронних торгів.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд дійшов висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суддя, вивчивши заяву, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

В поданій заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить зупинити продаж арештованого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зупиняючи продаж (реалізацію) арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 слід пересвідчитися, чи дійсно існує реальна загроза невиконання (утруднення виконання) можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 звернувся після арешту спірної квартири, який було накладено у межах виконавчого провадження по виконанню рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 19426,70 доларів США та пеню у розмірі 10514,99 грн. у іншій цивільній справі (№ 705/4805/15-ц).

Разом із цим, суд бере до уваги і інтереси інших осіб, а саме, стягувача за іншим виконавчим провадженням ОСОБА_3 ..

Суд вважає, що задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , призведе до зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, що є недопустимим.

У зв`язку із чим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 151, 153, 353-354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задовленні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Леся Сергіївна Годік