Справа №: 398/2323/23
провадження №: 2-з/398/17/23
УХВАЛА

Іменем України

"09" травня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Подоляк Я.М., за участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., розглянувши заяву керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області Моргая А.С. про забезпечення позову в цивільній справі №398/2323/23 за позовом керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить суд конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області належну на праві приватної власності ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0132 га з кадастровим номером :05:205:0010 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача на користь Кіровоградської обласної прокуратури сплачений судовий збір.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2023 року цивільну справу №398/2323/23 за вказаним позовом розподілено судді Подоляк Я.М.

08.05.2023 року керівником Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області Моргаєм А.С. було також подано заяву про забезпечення позову.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.05.2023 року для розгляду заяви про забезпечення позову визначено суддю Подоляк Я.М.

Позивач в заяві про забезпечення позову, просить забезпечити заявлені позовні вимоги та застосувати наступні заходи забезпечення: накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0132 га з кадастровим номером :05:205:0010 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, що діятимуть від його імені, розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання вказаної земельної ділянки з іншими земельними ділянками.

Дана заява обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином Російської Федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округ Стенюхіною І.В., набув право власності на земельну ділянку площею 0,0132 га з кадастровим номером :05:205:0010 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.10.2017 року. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до ч. 2 ст. 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Одночасно за змістом ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст. 145 ЗК України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Таким чином, враховуючи, що відповідач, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення по теперішній час її не відчужив, вбачаються підстави для конфіскації останньої у власність держави. Будь-яке подальше відчуження ОСОБА_4 , як громадянином Російської Федерації спірної земельної ділянки порушуватиме права держави в особі уповноваженого органу на набуття її у власність держави, шляхом конфіскації, оскільки особливо в умовах воєнного часу дана земельна ділянка має використовуватись насамперед для забезпечення продовольчих потреб громадян України.

В порядку ч.1 ст. 153 ЦПК України , заява розглянута судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Як роз`яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Встановлено, що предметом позову є земельна ділянка з кадастровим номером :05:205:0010 площею 0,0132 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться з 17 жовтня 2017 року у власності ОСОБА_5 , який є громадянином Російської Федерації.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги, що заборони вчинення будь-яких дій щодо відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :05:205:0010 площею 0,0132 га, що знаходиться у власності ОСОБА_5 є співмірним заявленим вимогам, а їх невжиття може утруднити виконання рішення суду, оскільки право власності на майно, яке є предметом спору, зареєстроване за відповідачем ОСОБА_5 , який може її відчужити без відома та дозволу інших осіб, що призведе до утруднення виконання можливого рішення суду та подальшого ефективного захисту прав позивача. Таким чином, заборона вчинення будь-яких дій щодо відчуження земельної ділянки відповідає меті забезпечення позову та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Оскільки зазначені заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер до вирішення справи по суті, суд вважає, що заборона вчинення будь-яких дій щодо відчуження земельної ділянки не перешкоджає використанню цього майна за призначенням.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заяву в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149-153,157,158,353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову (справа № 398/2323/23) накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0132 га з кадастровим номером :05:205:0010 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.2017 року №2790, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округ Стенюхіною І.В., належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином Російської Федерації.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є громадянином Російської Федерації, та будь-яким іншим особам, що діятимуть від його імені, розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :05:205:0010 з іншими земельними ділянками.

Копію ухвали направити державному реєстратору речових прав на нерухоме майно центру надання адміністративних послуг Олександрійської міської ради Кіровоградської області, для виконання.

Зобов`язати державного реєстратора речових прав на нерухоме майно центру надання адміністративних послуг Олександрійської міської ради Кіровоградської області невідкладно повідомити суд про виконання даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Я.М.Подоляк