Номер провадження 2/754/1741/23
Справа №754/251/23
01 серпня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Таран Н.Г.
секретаря судового засідання Довгань Г.А.
за участі представника позивача адвоката Піхотенко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,
У січні 2023 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк», згідно з якою позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» суму боргу за кредитним договором № 075-2008-434 від 26.02.2008 року у сумі 415 805,62 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ОСОБА_1 (далі відповідач1) 26.02.2008 було укладено Кредитний договір № 075-2008-434. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач 1 отримала у позивача кредит в сумі 49 400,00 доларів США, строком користування до 10.02.2038 зі сплатою 12,45% річних за користування кредитом. Згідно п. 1.1.1. Кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35% річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Згідно кредитного договору сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до Графіка платежів. 10 березня 2009 р., 07 квітня 2009 р., 10 лютого 2011 р., 24 лютого 2011 р., 26 вересня 2018 р., 05 квітня 2019 р. між позивачем та відповідачем 1 укладались додаткові угоди до кредитного договору, за якими вносилися зміни у розмірі оплати за користування кредитом, а саме: -з 10.03.2009 - 7,28% річних; -з 10.03.2011 - 14,68% річних; з 24.02.2011 по 09.02.2014 - 7,72% річних; з 10.02.2014 - 13,66% річних; 26.09.2018 - 8,00% річних; з 05.09.2019 - 13,66% річних. У зв`язку із внесенням змін до Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 (надалі Закон), які набрали чинність 23.04.2021, відповідачем 1, 06.07.2021 подано заяву про проведення реструктуризації в порядку Закону України «Про споживче кредитування». Позивач розглянуло отриману 06.07.2021 заяву про проведення реструктуризації зобов`язань ОСОБА_1 , за кредитним договором та на виконання вимог п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» банком прийнято рішення про задоволення вимоги Позичальника про здійснення обов`язкової реструктуризації заборгованості за кредитним договором. Днем проведення реструктуризації є 06.07.2021. З дня проведення реструктуризації загальний розмір фактичної заборгованості за кредитним договором змінився в т.ч. шляхом його переведення (конвертації) у гривню, та був встановлений у розмірі - 406 087,14 грн., з якої: - 406 087,14 грн. заборгованості зі сплати кредиту. Починаючи з 06.07.2021 (з дати проведення реструктуризації) до моменту повного виконання всіх зобов`язань позичальника за договором позичальник зобов`язується щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у розмірі, що визначається за наступною формулою «процента ставка» = Індекс + Маржа. Поточний розмір процентної ставки за користування кредитом за договором складає - 9,27% річних. Кінцевий термін повернення заборгованості за договором, в тому числі всієї суми кредиту є 10.02.2038 термін повернення заборгованості за договором може бути змінений відповідно до законодавства та/або в порядку та на умовах, передбачених договором. В результаті проведеної реструктуризації кредиту прощена сума боргу за договором складає 40 732,88 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату проведення складає 1 099 905,89 грн. Однак в порушення умов прийнятої реструктуризації та чинного законодавства України, відповідач 1 не виконала та не виконує взяті на себе зобов`язання. Обставиною для зміни терміну погашення кредиту, яку сторони домовилися вважати істотним порушенням умов договору є, зокрема, прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 місяців. Керуючись положеннями кредитного договору, а також вимогам чинного законодавства, 16.09.2022 позивач направив відповідачу 1 вимогу від 13.09.2022 щодо сплати простроченої заборгованості за кредитним договором. Однак, на момент подання даної позовної заяви вимога не виконана. Отже, враховуючи порушення зобов`язання за кредитним договором у відповідача 1 виник обов`язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. У відповідності до п. 17 «Прикінцевих та перехідних положень» дія іпотечних договорів, договорів застави та договорів поруки, укладених з метою забезпечення Договору, продовжуються з урахуванням зміненого порядку погашення кредиту за результатами реструктуризації без необхідності укладання додаткових угод до них. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 (далі відповідач 2) 26.02.2008 було укладено договір поруки №075-2008-434-Р. 10.03.2009, 07.04.2009, 10.02.2011, 24.02.2011, 26.09.2018, 05.09.2019 між позивачем та відповідачем 2 укладались договори поруки б/н, за якими поручителем погоджувались зміни у розмірі оплати за користування кредитом. Згідно п. 1.3 договору поруки від 26.02.2008, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в тому числі суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій. Враховуючи все вищенаведене, у відповідача 1 виник та існує перед позивачем борг, розмір, структура і порядок обчислення якого вказано у Розрахунку заборгованості, зокрема, станом на 05.12.2022 заборгованість за кредитним договором складає - 415 805,62 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 16 407,55 грн. - сума дострокового стягнення кредиту - 375 322,94 грн.; відсотки - 24 075,13 грн.; підвищені відсотки - 0,00 грн.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.03.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання і справа призначена до судового розгляду.
Відповідачі у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідачів та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.1 ст. 3 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України).
У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом
Відповідно до статті 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_1 (далі відповідач1) 26.02.2008 було укладено Кредитний договір № 075-2008-434.
Відповідно до умов кредитного договору, відповідач 1 отримала у позивача кредит в сумі 49 400,00 доларів США, строком користування до 10.02.2038 зі сплатою 12,45% річних за користування кредитом.
Згідно п. 1.1.1. Кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35% річних. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно кредитного договору сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до Графіка платежів.
10 березня 2009 р., 07 квітня 2009 р., 10 лютого 2011 р., 24 лютого 2011 р., 26 вересня 2018 р., 05 квітня 2019 р. між позивачем та відповідачем 1 укладались додаткові угоди до кредитного договору, за якими вносилися зміни у розмірі оплати за користування кредитом, а саме: -з 10.03.2009 - 7,28% річних; -з 10.03.2011 - 14,68% річних; з 24.02.2011 по 09.02.2014 - 7,72% річних; з 10.02.2014 - 13,66% річних; 26.09.2018 - 8,00% річних; з 05.09.2019 - 13,66% річних.
У зв`язку із внесенням змін до Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 (надалі Закон), які набрали чинність 23.04.2021, відповідачем 1, 06.07.2021 подано заяву про проведення реструктуризації в порядку Закону України «Про споживче кредитування». Позивач розглянув отриману 06.07.2021 заяву про проведення реструктуризації зобов`язань ОСОБА_1 , за кредитним договором та на виконання вимог п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» банком прийнято рішення про задоволення вимоги Позичальника про здійснення обов`язкової реструктуризації заборгованості за кредитним договором. Днем проведення реструктуризації є 06.07.2021.
З дня проведення реструктуризації загальний розмір фактичної заборгованості за кредитним договором змінився в т.ч. шляхом його переведення (конвертації) у гривню, та був встановлений у розмірі - 406 087,14 грн., з якої: - 406 087,14 грн. заборгованості зі сплати кредиту. Починаючи з 06.07.2021 (з дати проведення реструктуризації) до моменту повного виконання всіх зобов`язань позичальника за договором позичальник зобов`язується щомісячно сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у розмірі, що визначається за наступною формулою «процента ставка» = Індекс + Маржа. Поточний розмір процентної ставки за користування кредитом за договором складає - 9,27% річних. Кінцевий термін повернення заборгованості за договором, в тому числі всієї суми кредиту є 10.02.2038 термін повернення заборгованості за договором може бути змінений відповідно до законодавства та/або в порядку та на умовах, передбачених договором.
В результаті проведеної реструктуризації кредиту прощена сума боргу за договором складає 40 732,88 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату проведення складає 1 099 905,89 грн.
Однак в порушення умов прийнятої реструктуризації та чинного законодавства України, відповідач 1 не виконала та не виконує взяті на себе зобов`язання. Обставиною для зміни терміну погашення кредиту, яку сторони домовилися вважати істотним порушенням умов договору є, зокрема, прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 місяців. Керуючись положеннями кредитного договору, а також вимогам чинного законодавства, 16.09.2022 позивач направив відповідачу 1 вимогу від 13.09.2022 щодо сплати простроченої заборгованості за кредитним договором.
На момент подання позовної заяви вимога не виконана.
Отже, враховуючи порушення зобов`язання за кредитним договором у відповідача 1 виник обов`язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти. У відповідності до п. 17 «Прикінцевих та перехідних положень» дія іпотечних договорів, договорів застави та договорів поруки, укладених з метою забезпечення Договору, продовжуються з урахуванням зміненого порядку погашення кредиту за результатами реструктуризації без необхідності укладання додаткових угод до них.
Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 (далі відповідач 2) 26.02.2008 було укладено договір поруки №075-2008-434-Р. 10.03.2009, 07.04.2009, 10.02.2011, 24.02.2011, 26.09.2018, 05.09.2019 між позивачем та відповідачем 2 укладались договори поруки б/н, за якими поручителем погоджувались зміни у розмірі оплати за користування кредитом.
Згідно п. 1.3 договору поруки від 26.02.2008, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в тому числі суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій. Враховуючи все вищенаведене, у відповідача 1 виник та існує перед позивачем борг, розмір, структура і порядок обчислення якого вказано у Розрахунку заборгованості, зокрема, станом на 05.12.2022 заборгованість за кредитним договором складає - 415 805,62 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 16 407,55 грн. - сума дострокового стягнення кредиту - 375 322,94 грн.; відсотки - 24 075,13 грн.; підвищені відсотки - 0,00 грн.
Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Як встановлено при розгляді справи, Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, а зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Ураховуючи те, що відповідачем зобов`язання за кредитним договором виконувались неналежним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 6 237,08 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 525, 526, 530, 551, 599, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 4, 5, 7, 12, 13,76-80,141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості- задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал-Банк» 415805,62 грн. заборгованості за кредитним договором від 26.02.2008 року, яка виникла станом на 05.12.2022 року та понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору 6237,08 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив за письмовою заявою відповідача, поданою у відповідності до вимог ст.. 285 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал-Банк» (, знаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19)

Відповідачі: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ),

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 )

Повний текст рішення складено 07.08.2023 року.

Суддя: Н.Г.Таран