Справа № 191/2258/21
Провадження № 2/191/756/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря : Силкіної О.Г.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ; третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про усунення перешкод у вихованні онука та визначення порядку участі у вихованні онука, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Наконечна Т.М. звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 ; третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про усунення перешкод у вихованні онука та визначення порядку участі у вихованні онука. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що з 23 жовтня 2015 року її син ОСОБА_4 з ОСОБА_5 перебували у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис за №177, від даного шлюбу вони мають малолітню дитину. Синельниківським міськрайонним судом шлюб розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 05 квітня 2016 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області батьками ОСОБА_6 (онук позивача), ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . З невідомих для неї підстав онука для зустрічей ОСОБА_5 їй не дає. Всі її намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач в усьому перешкоджає, не бажає її присутності та штучно створює такі обставини, через які вона не може нормально зустрічатися з онуком. Вона декілька разів намагалась поспілкуватися з дитиною , але їй перешкоджали в цьому. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що її спілкування із дитиною спричинить їй шкоду не існує. Вона має постійне місце проживання, працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До кримінальної відповідальності не притягувалась. Вона бажає приймати участь у вихованні онука, спілкуванні з ним. Створення перешкод відповідачем її спілкуванню з дитиною порушує не тільки її права як бабусі, а й в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. По факту порушення її прав вона звернулась до служби у справах дітей Синельниківської міської ради, де їй було рекомендовано звернутися до суду. Вона любить свого онука, хоче особисто спілкуватися з ним, приймати участь у його житті та вихованні, тому просить врахувати її законні права і наявність у неї можливості спілкуватися з дитиною та здійснювати позитивний вплив на його виховання.

У зв`язку з наведеним, просить суд зобов`язати ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 з онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення можливості перебування онука за місцем проживання баби, в тому числі з його ночівлею (дві доби): кожну третю п`ятницю місяця з 18:00 п`ятниці до 18:00 неділі без присутності матері; щоліта відпочинок з бабусею (не менше 10 днів) з метою оздоровлення, екскурсій; мати побачення з онуком в дошкільному та шкільному закладах під час проведення свят; систематичні зустрічі з онуком за попередньою домовленістю з матір`ю у дні народження, святкові дні та канікули з моменту відвідування шкільного закладу; необмежене спілкування з онуком особисто засобами Телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуком.

Представник позивачки в судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до його початку надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог та врахувати судове рішення, яким встановлено участь батька у вихованні дитини.

Представник органу опіки та піклування Синельниківської міської ради до початку судового засідання надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та з врахуванням висновку органу опіки і піклування від 22.12.2021 року.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_4 (а.с. 6).

Позивачка є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 (а.с.8).

З 23.10.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за №177 (а.с.9), в період якого у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 ) (а.с.10).

Рішенням Синельниківського міськрайонного міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.11.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №177 розірвано (а.с. 11-12).

Рішенням Синельниківського міськрайонного міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2021 року зобов`язано ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_4 з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено наступні способи участі батька - ОСОБА_4 ІПН: НОМЕР_6 у вихованні сина ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний порядок побачень батька з дитиною, без присутності матері, а саме: кожної першої та третьої середи з 17-00 до 21-00 та кожної суботи з 09-00 до 15-00 за місцем проживання батька; спільний відпочинок у період відпустки батька з сином на 7 днів, з можливістю перегляду з досягненням шкільного віку; спільне проведення часу дитини з батьком у період з 9-00 до 15-00 у день народження дитини та релігійне свято (Різдво або Пасху); мати побачення батька з сином в дошкільному та шкільному закладах під час проведення свят, а також забирати і супроводжувати дитину додому за місцем проживання матері ОСОБА_3 ; необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною.

Зазначене рішення суду сторонами не оскаржувалось, та набрало законної сили 04.02.2022 року.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Синельниківської міської ради від 22.12.2021 року щодо визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні її малолітнього онука ОСОБА_7 , орган опіки та піклування дійшов висновку за доцільне визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дні побачення з її малолітнім онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: кожної другої та четвертої середи місяця з 17.00 до 20.00 години та кожну третю неділю місяця з 10.00 до 18.00 годин за місцем проживання бабусі, без присутності мами; щоліта відпочинок з бабусею на 7 днів з метою оздоровлення, екскурсій; мати побачення з онуком в дошкільному та шкільному закладах піж час проведення свят; необмежене спілкування з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного ті іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуком.

В обґрунтування позовних вимог, позивачка вказує, що вона має постійне місце проживання, працює, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалася, любить свого онука, має бажає приймати участь у вихованні онука, спілкуванні з ним. Створення перешкод відповідачем її спілкуванню з дитиною порушує не тільки її права як бабусі, а й в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини, однак, в зв`язку із наявністю перешкод з боку матері реалізувати свої законні права на спілкування із онуком, позивач фактично обмежена, а тому вона вимушена звернутись до суду та просить встановити графік спілкування в судовому порядку.

Заперечуючи проти позовних вимог, сторона відповідача вказувала на те, що матір дитини не чинить позивачці перешкод в спілкуванні, запропонований позивачем графік, за наявності вже закріпленого графіку спілкування із сином між батьком та матір`ю, порушує права відповідача та його встановлення в запропонований спосіб призведе до фактичного обмеження права матері на виховання дитини та спілкування з ним.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби із онуком обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

З огляду на періодичне обмеження відповідачем (матір`ю дитини) часу для спілкування позивача (баби) із онуком, позивач вимушена була звертатись до служби у справах дітей із заявою про встановлення конкретних днів та часу для її спілкування із дітьми, однак, службою їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення її вимог в судовому порядку.

Висновком органу опіки та піклування Синельниківської міської ради від 22.12.2021 року рекомендовано визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дні побачення з її малолітнім онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: кожної другої та четвертої середи місяця з 17.00 до 20.00 години та кожну третю неділю місяця з 10.00 до 18.00 годин за місцем проживання бабусі, без присутності мами; щоліта відпочинок з бабусею на 7 днів з метою оздоровлення, екскурсій; мати побачення з онуком в дошкільному та шкільному закладах піж час проведення свят; необмежене спілкування з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного ті іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуком.

Висновок ґрунтується н а тому, що бабуся зареєстрована та мешкає за однією адресою з батьком дитини та має можливість безперешкодно бачитися та спілкуватися з онуком під час відвідин ним батька, а тому відсутні підстави для визначення способів участі бабусі у вихованні онука, судом до уваги не приймаються, оскільки, ОСОБА_1 працює, що унеможливлює її побачення з онуком у робочі дні із-за пізнього робочого часу доби, а також те, що протягом тривалого часу бабуся ініціативи до побачень з онуком не виявляє, його розвитком , інтересами, потребами, станом здоров`я не цікавиться, будь-якої допомоги на потреби онука не надає.

Суд погоджується з таким висновком та вважає, що наявні у справі докази та надані сторонами пояснення свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі із онуком, а тому доводи позивача про те, що відповідачем їй чиняться перешкоди у вільному спілкуванні та у вихованні онука є обґрунтованими та доведеними.

Суд вважає, що позбавлення позивача права щодо її участі у спілкуванні та вихованні її онука може позбавити дитину родинних зв`язків з бабусею, любові та турботи з боку, останньої, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959.

При визначенні способу участі баби у вихованні онуків, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дітей, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини , щотижневий розпорядок дня дитини, індивідуальні потреби дитини даного віку, їх особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні малолітнього онука, що не суперечить інтересам дитини та з урахуванням його бажання. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуків.

Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самих дітей повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дітей та їх виховання.

Вимоги позивача про її участь у вихованні та спілкуванні з онуком суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний нею спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини, тому суд вважає запропонований органом опіки та піклування спосіб оптимальним та буде сприяти повноцінному вихованню дитини, його розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як батьків, так і бабусі, що забезпечить його виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабусею, та онуками, надаючи оцінку запропонованому позивачем графіку, вже встановленим способам участі батька у вихованні та спілкуванні із дітьми, а також проаналізувавши наданий висновок органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку онука, стану його здоров`я та інтересів, відсутності протиправних дій бабусі стосовно свого онука, бажання бачитися, піклуватися про нього та виховувати його, - вірним буде визначити порядок участі баби у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком, запропонований органом опіки та піклування, а саме: визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дні побачення з її малолітнім онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: кожної другої та четвертої середи місяця з 17.00 до 20.00 години та кожну третю неділю місяця з 10.00 до 18.00 годин за місцем проживання бабусі, без присутності мами; щоліта відпочинок з бабусею на 7 днів з метою оздоровлення, екскурсій; мати побачення з онуком в дошкільному та шкільному закладах піж час проведення свят; необмежене спілкування з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного ті іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуком.

Відмовляючи позивачу у задоволенні інших вимог в частині бажаного графіку спілкування та виховання дитини, суд вважає, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з дитиною, з огляду на його вік, характер відносин між сторонами, усталений режим дня та відпочинку дитини, є недоцільним, не буде відповідати інтересам малолітньої дитини та порушить збалансованість участі батька та матері в його вихованні.

Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що визначений судом спосіб участі бабусі у вихованні онука та спілкуванні з ним у повній мірі відповідає інтересам як бабусі, так і онука, а також є достатнім для забезпечення участі бабусі у процесі виховання онуків.

Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що батькам дитини, та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування батьків, та бабусі із онуком.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онуками та участь у їх вихованні, бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні з онуком, взявши до уваги вже наявне рішення суду про встановлення способів участі батька у вихованні дитини, та висновку органу опіки та піклування щодо запропонованого графіку участі бабусі у вихованні та спілкуванні онука, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні онука, за визначеним графіком органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, із дотриманням інтересів дитини та, враховуючи його бажання на зустрічі, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дітей, з урахуванням вікових змін, розвитку та потреб дітей, що буде відповідати їх інтересам.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути із відповідача на користь позивача у сумі 908, 00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись Конституцією України, Конвенцією про права дитини, Декларацією прав дитини, Законом України «Про охорону дитинства», статями 19, 141, 150, 151, 153, 157-159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 76, 77, 81, 89,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ; третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про усунення перешкод у вихованні онука та визначення порядку участі у вихованні онука, задовольнити частково.

Усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , з онуком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступні способи участі бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_3 у вихованні онука ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні, а саме:

- дні побачення: кожної другої та четвертої середи місяця з 17.00 до 20.00 години та кожну третю неділю місяця з 10.00 до 18.00 годин за місцем проживання бабусі, без присутності мами;

-щоліта відпочинок з бабусею на 7 днів з метою оздоровлення, екскурсій;

-мати побачення з онуком в дошкільному та шкільному закладах під час проведення свят;

-необмежене спілкування з онуком особисто засобами телефонного, поштового, електронного ті іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабою та онуком.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_3 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Т. В. Прижигалінська