Справа № 442/1333/21 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/487/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Назар Х.Б.

за участю: представника Свято-Введенського чоловічого

монастиря Української Автокефальної Православної церкви

Чудовської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Свято-Введенського чоловічого монастиря Української Автокефальної Православної церкви на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Свято-Введенського чоловічого монастиря Української Автокефальної Православної Церкви, третьої особи без самостійних вимог: приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Швець Любові Степанівни про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Свято-Введенського чоловічого монастиря Української Автокефальної Православної Церкви, в якому просила:

- визнати недійсним договір дарування житлового будинку від 10.07.2015, укладений між її матір`ю ОСОБА_2 та Свято-Введенським чоловічим монастирем Української Автокефальної Православної Церкви, скасувати з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності договір дарування житлового будинку серія та номер: Р № 1263, посвідчений 10.07.2015 приватним нотаріусом Самбірського нотаріального районного округу Швець Л.С. та скасувати номер запису про право власності: 10370042;

- визнати недійсним та скасувати з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності запис - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р№ 1257 виданий 10.07.2015 та скасувати номер запису про право власності № 10365197. Видавник: приватний нотаріус Самбірського нотаріального районного округу Швець Л.С.;

- визнати недійсним та скасувати з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності запис - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р № 1264 виданий 10.07.2015 під номером запису про право власності № 10370106 Видавник: приватний нотаріус Самбірського нотаріального районного округу Швець Л.С.

В обґрунтування позову вказує, що її матір ОСОБА_2 уклала договір-дарування житлового будинку від 10.07.2015, згідно якого передала безоплатно у власність Свято-Введенському чоловічому монастирю Автокефальної Православної Церкви житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0800 га, кадастровий номер :01:002:0677, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Укладення договору дарування здійснювалось за згодою чоловіка ОСОБА_3 , з яким вона зареєструвала шлюб 15.04.2004 в Модрицькій сільській раді Дрогобицького району, про що зроблено запис за №03, що підтверджено, згідно договору, його заявою.

Згідно інформації про державну реєстрацію права власності номер запису про право власності зареєстровано: 10370042, підставою виникнення права власності є договір дарування житлового будинку серія та номер: Р № 1263, виданий 10.07.2015 у приватним нотаріусом Самбірського нотаріального районного округу нотаріусом Швець Л.С.

На підставі договору дарування земельної ділянки серія та номер: Р № 1264 виданий 10.07.2015 тим же нотаріусом внесено в реєстр права власності на земельну ділянку під номером запису права власності 103742.

Згідно номеру запису про права власності: 10367089 підставою виникнення права власності є договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р № 1262, виданий 10.07.2015 тим же нотаріусом.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.11.2015 за позовом відповідача було вирішено усунути перешкоди в користуванні житловим будинком шляхом виселення ОСОБА_1 разом з сім`єю дітьми ОСОБА_4 . ОСОБА_5 із житлового будинку АДРЕСА_1 .

Зазначає, що її матір проходила лікування КНП ЛОР ЛОКПЛ «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Згідно висновку № 312 судово-психіатричного експерта, виданого КЗ «Львівською обласною клінічною лікарнею» від 08.07.2020, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді хронічного маячного розладу зі значним когнітивно-мнестичним зниженням. За своїм психічним станом вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує опіки, а тому рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.09.2020 її визнано недієздатною. Опікуном було призначено її дочку ОСОБА_6 .

Вказує, що психічні розлади у її матері були наявні ще до укладення договору дарування від 10.07.2015, тому під час укладання такого вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. На підставі наведеного просила задовольнити її позов.

Крім цього позивачкою подано клопотання про поновлення строку позовної давності, посилаючись на те, що із цим позовом вона змогла звернутися лише після визнання її матері ОСОБА_2 недієздатною та призначення її опікуном над матір`ю.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.12.2021 позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування житлового будинку від 10.07.2015, укладений між ОСОБА_2 , проживаючою на АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (Дарувальник) та Свято - Введенським чоловічим монастирнм Української Автокефальної Православної Церкви (податковий номер 36808412) місце знаходження інд. 81480 Львівська область Самбірський район с.Чуква вул. Зелена 55, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб: 0000875 та скасовано з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності договір дарування житлового будинку серія та номер: Р № 1263, виданий 10.07.2015, видавник: приватний нотаріус Самбірського нотаріального районного округу Швець Л.С. та скасувати номер запису про право власності: 10370042.

Визнано недійсним та скасовано з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності запис - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р№ 1257 виданий 10.07.2015 та скасовано номер запису про право власності № 10365197. Видавник: приватний нотаріус Самбірського нотаріального районного округу Швець Л.С

Визнано недійсним та скасовано з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності запис - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р № 1264 виданий 10.07.2015 року під номером запису про право власності № 10370106 Видавник: приватний нотаріус Самбірського нотаріального районного округу Швець Л.С.

Рішення суду оскаржив Свято-Введенський чоловічий монастир Української Автокефальної Православної церкви, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що при оформленні договору дарування нотаріус отримала заяву-згоду чоловіка дарувальника та батька позивачки - ОСОБА_3 . Сумнівів стосовно дієздатності дарувальника у нотаріуса не виникало. До того ж в п. 7.2 вказаного договору дарування зазначено: укладення цього договору відповідає їх дійсним намірам, дарувальнику було роз`яснено наслідки укладання такого договору. Вказує, що вимог про визнання недійсним Договору дарування земельної ділянки серія та номер: Р№ 1257 від 10.07.2015 та Договору дарування земельної ділянки серія та номер: Р № 1264 від 10.07.2015 позивачем не було заявлено. Позивачка не вказала з яких підстав необхідно визнати недійсними та скасувати записи у Державному реєстрі речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності. Вважає, що позивачкою обрано невірний спосіб захисту. Крім цього посилається на те, що відповідача не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи. Просить рішення суду в частині задоволення позову про скасування з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності договір дарування житлового будинку серія та номер: Р № 1263, виданий 10.07.2015 року, визнання недійсними та скасування з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності запису - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р№ 1257 виданий 10.07.2015 та запис - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р № 1264, виданий 10.07.2015 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Від ОСОБА_1 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник Свято-Введенського чоловічого монастиря Української Автокефальної Православної церкви Чудовська І.В. підтримала апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній. Інші учасники справи у судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому їх неявка, відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в оскаржуваній частині таким вимогам не відповідає.

Згідно договору дарування від 10.07.2015, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Швець Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1263, ОСОБА_2 подарувала Свято-Введенському чоловічому монастирю Української Автокефальної Православної Церкви житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,0800 га, кадастровий номер :01:002:0677, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Укладення договору здійснювалось за згодою чоловіка дарувальника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.12. 2021 у цій справі вказаний договір дарування визнано недійсним на підставі ст. 225 ЦК України, як такий, що вчинений особою в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Рішення суду в цій частині не оскаржується, що вбачається із змісту апеляційної скарги та пояснень представника апелянта ОСОБА_7 , наданих у судовому засіданні апеляційної інстанції, тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Переглядаючи рішення суду в оскаржуваній частині, колегія суддів виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача.

Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто, таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

У постановах Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19, від 18.11.2020 у справі № 750/5622/19, від 18.11.2020 у справі № 154/883/19 сформульовано висновок про те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» викладено в новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 вказаного Закону (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної правової норми в чинній редакції (яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення в цій справі), на відміну від положень статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, на даний час способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Викладене дає підстави для висновку про те, що з 16.01.2020, тобто на час ухвалення оскаржуваного рішення у цій справі, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права вказаний Закон не передбачав.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування записів у Державному реєстрі речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що, як вбачається із змісту позовної заяви, позивачка ОСОБА_1 не заявляла позовних вимог про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок Р№1257 та Р№1264 від 10.07.2015 , однак, незважаючи на це, районний суд ухвалив рішення про визнання недійсним та скасування з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності запис - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р№ 1257 виданий 10.07.2015 та скасування номер запису про право власності № 10365197, визнання недійсним та скасування з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності запис - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р № 1264 виданий 10.07.2015 під номером запису про право власності № 10370106.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду в оскаржуваній частині слід скасувати та постановити нову постанову про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Свято-Введенського чоловічого монастиря Української Автокефальної Православної церкви задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 грудня 2021 року скасувати в частині:

-скасування з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності договір дарування житлового будинку серія та номер: Р № 1263, виданий 10.07.2015, видавник: приватний нотаріус Самбірського нотаріального районного округу Швець Л.С. та скасування номеру запису про право власності: 10370042;

-визнання недійсним та скасування з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності запису - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р№ 1257 виданий 10.07.2015 та скасовання номеру запису про право власності № 10365197. Видавник: приватний нотаріус Самбірського нотаріального районного округу Швець Л.С.;

-визнання недійсним та скасування з Державного реєстру речових прав та нерухомого майна про реєстрацію права власності запису - підстава виникнення права власності договір дарування земельної ділянки серія та номер: Р № 1264 виданий 10.07.2015 під номером запису про право власності № 10370106 Видавник: приватний нотаріус Самбірського нотаріального районного округу Швець Л.С. та постановити в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 10.08.2023

Головуючий

Судді