печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Остапчук Т.В., при секретарі судових засідань - Ковалівській В.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна про визнання недійсним договір дарування, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Печерського районного суду перебувають матеріали цивільної справи з вимогами до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна про визнання недійсним договір дарування. 04.05.2023 року через канцелярію суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 96 кв. м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 0. В обґрунтування поданої заяви та необхідності, на переконання позивача, вжиття заходів забезпечення позову, вказано, що 10.03.2020 року між позивачкою і Відповідачем 1 було укладено договір позики у відповідності до якого Відповідач 1 позичив у Позивачки грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США зі строком повернення до 25.06.2020 рік. Однією з умови договору позики було те, що у випадку не повернення грошових коштів у встановлений в розписці строк, Відповідач 1 зобов`язується переоформити право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 на Позивачку. Проте Відповідач 1 не виконав взяті на себе зобов`язання та по фіктивному правочину переоформив право власності на квартиру на свого рідного сина Відповідача 2 з метою приховання цієї квартири від звернення стягнення за рахунок погашення боргу або переоформлення на Позивачку. Відповідно до положень частини 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). За таких обставин існує реальна загроза відчуження майна, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Як вбачається із заяви та матеріалів справи, предметом спору у даній справі є визнання недійсним договір дарування - позовні вимоги позивача та відповідача стосуються об`єкту нерухомого майна. Тому представник позивача просить суд накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, відносно яких відповідач має реальну можливість здійснити відчуження, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення. Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі. Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення. Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України. Крім того, суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки накладення арешту на нерухоме майно та заборона його відчуження не завдають шкоди правам його власника, не перешкоджають власнику квартири володіти та користуватися зазначеним майном. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна про визнання недійсним договір дарування - задовольнити. Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 96 кв. м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 0. позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_3

відповідач 1: ОСОБА_2 : АДРЕСА_4

відповідач 2: ОСОБА_3 : АДРЕСА_5 третя особа: Нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна: 01033,м.Київ, вул.. Саксаганського,9. Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, її оскарження не зупиняє виконання. Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду щодо забезпечення позову до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги, їх подання не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

Суддя Т.В.Остапчук