Номер провадження: 22-ц/813/6042/23
Справа № 501/2309/22
Головуючий у першій інстанції Смирнов В.В.
Доповідач Склярська І. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

18.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Склярської І.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 квітня 2023 року (під головуванням судді Смирнова В.В.), у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

14 квітня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області ухвалив у зазначеній справі рішення, на яке 09 травня 2023 року, на електронну адресу суду та через систему Електронний суд, ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу.

Одночасно із апеляційною скаргою надав клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що ОСОБА_2 має інвалідність третьої групи, причина інвалідності загальна по зору, у зв`язку із захворюванням відповідач потребує коштовного лікування, тому наразі не має можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

12 травня 2023 року, з метою перевірки доводів апелянта щодо відстрочення сплати судового збору до винесення рішення та перевірки суми судового збору, ухвалою апеляційного суду витребувано матеріали справи.

Матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції 16 травня 2023 року разом з апеляційною скаргою ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_2 , яка аналогічна апеляційним скаргам, які були подані до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Такий порядок визначений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-V iз послідуючими змінами, відповідно до положень якої суд може своєю ухвалою за клопотанням сторони відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за певних умов.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і строки, покладається на особу, яка подає скаргу.

Такими доказами можуть бути, наприклад, докази відсутності реального доходу, рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, а також видані в установленому законом порядку довідки про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_2 , для підтвердження наведених доводів надав суду медичний висновок та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, з якої вбачається, що ОСОБА_2 встановлена інвалідність третьої групи на строк до 01.04.2024.

Будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, що могли б слугувати підставою для відстрочення сплати судового збору, апелянтом не надано.

Таким чином, апелянту необхідно надати інші належні та допустимі докази на підтвердження майнового стану, який не дає змоги виконати належним чином вимоги закону щодо сплати судового збору при подачі апеляційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або витребування майна - вартістю майна.

Відповідно до ч. 2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

У пункті 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», роз`яснено, що якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Пунктами 15-16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що п.1,2 ч.1 ст. 80 ЦПК України (аналогічна норма статті 176 ЦПК України діючої редакції) передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому, виходячи зі змісту роз`яснень наведеного Пленуму, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд. Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Враховуючи наведене, слід зазначити наступне.

Позовні вимоги майнового характеру, які пов`язані між собою, полягають у:

- визнанні майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності у рівних частках;

- визнанні права власності на 1/2 майна в порядку його поділу/виділу.

Вартість житлового будинку визначена наявним у справи висновком судової експертизи, вартість земельної ділянки будь якими документами у матеріалах справи не визначена, а отже суд вважає за можливе її визначити- у розмірі 5% від вартості будинку.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що станом на 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 481 грн.

Відповідно до пункту 1.6 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI з послідуючими змінами за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За вимоги майнового характеру про визнання житлового будинку та земельної ділянки такими, що належать на праві спільної сумісної власності у рівних частках та визнання права власності на 1/2 частку на них судовий збір в суді першої інстанції мав бути сплачений з урахуванням вимог Закону України Про судовий збір, - 8236, 49 грн. , як позовні заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, у розмірі 1 відсоток ціни позову: (вартість будинку (за висновком експерта з урахуванням рівності часток) - 784 428 грн. та вартість земельної ділянки (5% від 784 427 грн.) = 39 221, 35 грн.).

Враховуючи, що апеляційні скарги на рішення суду підлягають сплаті судовим збором за ставкою 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, судовий збір при поданні апеляційної скарги, за наведеними позовними вимогами складає 12 354,74 грн. (8 236,49 грн. * 150 %).

За вимогу майнового характеру про визнання права власності на 1/2 майна в порядку його поділу/виділу судовий збір підлягає сплаті у вищенаведеному розмірі.

Разом з тим, приймаючи до уваги вищенаведені роз`яснення, викладені у Пленуму, про врахування, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, а тому максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог та приймаючи до уваги, що максимальний розмір судового збору, відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір не може перевищувати 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 405 грн., до сплати за подання апеляційної скарги підлягає судовий збір в сумі 12 405 грн.

З урахуванням, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судовий збір за вказаними вимогами 12 405 грн.

Виходячи із вищенаведеного, за подання апеляційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 12 405грн.

Таким чином, оскільки подана апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати скаржнику усунути недоліки у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 356-357 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені ОСОБА_2 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для подачі до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для надання:

належних та допустимих доказів у підтвердження майнового стану,

а у разі відсутності таких - докази сплати судового збору у розмірі 12 405 грн., за платіжними реквізитами Одеського апеляційного суду («Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Малиновськ. Р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0015757; код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу»).

Сплата судового збору підлягає підтвердженню оригіналом платіжного документа.

Відповідні документи, необхідно подати до Одеського апеляційного суду за адресою: вул. Івана та Юрія Лип, 24-а, м. Одеса, 65078, з посиланням на номер провадження 22-ц/813/6042/23.

Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог ухвали суду, є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та її повернення.

Копію ухвали направити апелянту, для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду І.В. Склярська