Справа № 158/416/23
Провадження № 2/0158/163/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовною заявою заступника керівника Луцької окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації, до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними наказів, визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації, звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними наказів, визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

18.05.2023 на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача Волинської обласної державної адміністрації Андрущак Олени Михайлівни про розгляд справи без її участі.

Вивчивши дану заяву, головуючим суддею Польовою М.М. заявлено самовідвід, який обґрунтований тим, що із представником позивача ОСОБА_5 суддя перебуває у тривалих дружніх стосунках, а також є хрещеною мамою її дочки ОСОБА_6 .

Дослідивши заяву про самовідвід, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частина 1 ст. 39 ЦПК України передбачає, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

З наведеного слідує, що самовідвід є обов`язком судді з метою забезпечення гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення судочинства.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви судді про самовідвід та передачу цивільної справи до канцелярії суду для здійснення повторного автоматичного розподілу.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Польової М.М. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Ківерцівського районного суду Волинської області Польову М.М. від розгляду цивільної справи №158/416/23 (провадження 2/0158/163/23) за позовною заявою заступника керівника Луцької окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації, до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними наказів, визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Цивільну справу №158/416/23 (провадження 2/0158/163/22) передати до канцелярії Ківерцівського районного суду Волинської області для здійснення повторного автоматичного розподілу у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова