Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4720/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07.08.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючий-суддя Левко Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕлітФінанс», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович; Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В СТ АН ОВ ИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бондарєва О.С. звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕлітФінанс», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович; Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, вчинений 25 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №334, про стягнення з ОСОБА_1 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Еліт Фінанс» заборгованості, що виникла за Кредитним договором № 770/12-2005 від 12 грудня 2005 року, з усіма додатками та додатковими угодами, на загальну суму 233 017 грн. 15 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, згідно умов Кредитного договору № 770/12-2005 від 12.12.2005 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , останнім у тимчасове користування отримано грошові кошти в сумі 69630 гривень для придбання транспортного засобу автомобіля марки «Шевроле Еванда L», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з кінцевим терміном повернення кредиту 09.12.2011 року. Характер платежів, які здійснювались Позивачем за вказаним кредитом, був нерегулярним, із порушенням встановленого графіку погашення заборгованості, через збіг тяжких особистих сімейних обставин і встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності.

В 2022 році, через блокування коштів на банківських рахунках, Позивач довідався, що 01.06.2021 року приватним виконавцем Зейкан В.Л., за заявою стягувача ТОВ «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (надалі ФК «Еліт Фінанс» - відповідач) на підставі виконавчого напису № 334, виданого 25.01.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65615503 про стягнення з ОСОБА_1 в користь відповідача заборгованості, що виникла за вище вказаним Кредитним Договором в розмірі 233 017 ( двісті тридцять три тисячі сімнадцять) грн. 15 коп.

Із копії документу, за яким проводиться стягнення, Позивач дізнався, що 25.01.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис реєстровий номер 334 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Еліт Фінанс, заборгованості, що виникла за Кредитним договором № 770/12-2005 від 12 грудня 2005 року, з усіма додатками та додатковими угодами, в розмірі: суми заборгованості за кредитом -57 972 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят два) грн. 61коп.;суми заборгованості за відсотками за користування кредитом-66 890 (шістдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто ) грн.29 коп.; суми заборгованості за комісією 37 582(тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят два ) грн.90 коп.; суми заборгованості за штрафними санкціями - 70 271(сімдесят тисяч двісті сімдесят один ) грн.35 коп.; суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300( триста)грн.00 коп. Загальна сума заборгованості становить 233 017 ( двісті тридцять три тисячі сімнадцять) грн. 15 коп.

Позивач жодного разу не отримував будь-яких повідомлень про зміну кредитора, або ж вимог від нових кредиторів про сплату заборгованості.

Позивач вважає виконавчий напис №334 від 25.01.2021 року таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий суперечить вимогам чинного законодавства України.

Зазначає, що оскаржуваний виконавчий напис містить інформацію про те, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів. Однак не вказано дати настання платежу, відтак, Позивач вважає, що виконавчий напис видано поза межами строків позовної давності, що також підтверджується і п.п.1.4, 3.3.4 Кредитного договору № 770/12-2005, згідно яких Позичальнику надано кредит строком на 72 місяці і кінцевим терміном повернення кредиту є 09.12.2011 року.

Період стягнення заборгованості вказаний з 26.08.2020 року по 22.10.2020 року, однак відсутні будь які інші дані про те, чому саме за такий період стягується заборгованість, зважаючи на кінцевий термін повернення кредиту.

Таким чином, оскільки договір був укладений ще у 2005 році, а кінцевим терміном повернення кредиту було 09.12.2011 року, тому оскаржуваний виконавчий напис було здійснено поза межами строку позовної давності.

Також в позові зазначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172. Зміни до зазначеного переліку документів, що уможливлювали б стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса за кредитним договором, були внесені Постановою КМ України від 26.11.2014 № 662, коли перелік було доповнено розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», згідно із яким за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Позивач вказує, що на час виникнення спірних правовідносин законодавство не передбачало такого способу захисту прав кредитора, як вчинення нотаріусом на стягнення боргу виконавчого напису на не посвідченій нотаріально кредитній угоді , якою є кредитний договір № 770/12-2005.

Просить врахувати, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 (справа № К/800/7651/17), Постанову КМ України від 26.11.2014 № 662 визнано незаконною та нечинною в частині пункту 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме, щодо доповнення переліку розділом 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином з 22 лютого 2017 року відсутні правові підстави для вчинення виконавчих написах на кредитних договорах, що не є нотаріально посвідченими.

Вказує на те, що станом на 24.05.2021 р. чинна редакція Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року не дозволяла вчинення виконавчих написів на кредитних договорах.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Як стверджує Позивач, він не укладав із жодним кредитором нотаріально посвідченого кредитного договору, отже у спірних правовідносинах приватний нотаріус не дотримався всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій та ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому вчинений з порушеннями виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Вказує на те, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку відсутній.

За таких обставин позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням приписів чинного законодавства, заборгованість, зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною, а відтак просить суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, вчинений 25 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №334, про стягнення з ОСОБА_1 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Еліт Фінанс» заборгованості, що виникла за Кредитним договором № 770/12-2005 від 12 грудня 2005 року, з усіма додатками та додатковими угодами, на загальну суму 233 017 грн. 15 коп., таким, що не підлягає виконанню та стягнути фактично понесені Позивачем судові витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.07.2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 07.08.2023.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бондарєва О.С., про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином своєчасно, в судове засідання не з`явились, однак від представника позивача засобами ЄСІТС подано клопотання, в якому просить судовий розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності ОСОБА_1 , зазначає про підтримання позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, за наявності передумов для цього, на підставі наявних у матеріалів.

Відповідачеві ФК «ЕлітФінанс» та третім особам: приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуку Т.В.; і приватному виконавцеві виконавчого округу Закарпатської області Зейкану В.Л. до їх електронних кабінетів в ЄСІТС представником позивача направлено позовну заяву та всі додані до неї матеріали, що підтверджується відповідними квитанціями, а судом відповідні виклики і повідомлення та ухвали про відкриття провадження у справі, витребування доказів та забезпечення позову від 21.07.2023 року, що також підтверджується відповідними квитанціями про доставку документів до зареєстрованих Електронних кабінетів Користувачів ЄСІТС.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктами 42, 43 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

До Електронного кабінету надсилаються документи у справі лише в разі наявності ідентифікаційних даних користувача (учасника справи), внесених до автоматизованої системи діловодства.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу Виноградівського районного суду встановлено, що відповідач ФК «ЕлітФінанс» та треті особи: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан В.Л. є користувачами, зареєстрованими в Електронному суді.

Отже, суд констатує, що вказані вище учасники процесу належним чином своєчасно повідомлені про день, час та місце розгляду даної справи Виноградівським районним судом і завчасно отримали всі процесуальні рішення, ухвалені судом в даній справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

На момент розгляду справи суду не було надано ані відповідачем, ані третіми особами жодних відомостей щодо поважних причин неявки в судове засідання або клопотань щодо необхідності відкладення судового розгляду і наявності для цього передбачених законом підстав.

Жодних заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, як і відзиву на позов, заяв, клопотань чи заперечень третіх осіб до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач, як і треті особи по справі, не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Вказаними учасниками провадження не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідач та треті особи обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за їх відсутності.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглядаючи справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказуванняне може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що за умовами Кредитного договору № 770/12-2005 від 12.12.2005 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , останнім у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення , строковості, платності та цільового характеру отримано грошові кошти в сумі 69630 гривень для придбання транспортного засобу автомобіля марки «Шевроле Еванда L», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з кінцевим терміном повернення кредиту 09.12.2011 року.

25.01.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис реєстровий номер 334 про наступне:

«Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Еліт Фінанс»( , місцезнаходження:03056,м. Київ, пров. Ковальський, буд.№19, офіс № 147 IBAN НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478), ( надалі - « Стягувач»), заборгованість, що виникла за Кредитним договором № 770/12-2005 від 12 грудня 2005 року, з усіма додатками та додатковими угодами, (надалі -« Кредитний договір»), який укладений між Відкритим Акціонерним Товариством «Комерційний Банк «Надра», (правонаступник Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний Банк «Надра », ) та ОСОБА_1 (надалі -« Боржник»), ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 фактичне місце роботи невідоме. Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Комерційний Банк « Надра» ( ) за вказаним кредитним договором є ТОВ «ФК « Еліт Фінанс» ( ) на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26 серпня 2020 року. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 26 серпня 2020 року по 22 жовтня 2020 року. Сума заборгованості складається з: суми заборгованості за кредитом -57 972 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят два) грн. 61коп.;суми заборгованості за відсотками за користування кредитом-66 890 (шістдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто ) грн.29 коп.; суми заборгованості за комісією 37 582(тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят два ) грн.90 коп.; суми заборгованості за штрафними санкціями - 70 271(сімдесят тисяч двісті сімдесят один ) грн.35 коп.; суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300( триста)грн.00 коп. Загальна сума заборгованості становить 233 017 ( двісті тридцять три тисячі сімнадцять) грн. 15 коп.» .

01.06.2021 року приватним виконавцем Зейкан В.Л., за заявою стягувача «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» (ФК «ЕлітФінанс) на підставі виконавчого напису № 334, виданого 25.01.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 65615503 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ФК «Еліт Фінанс» заборгованості, що виникла за вище вказаним Кредитним Договором в розмірі 233 017 ( двісті тридцять три тисячі сімнадцять) грн. 15 коп., про стягнення з боржника основної винагороди, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про арешт майна боржника; 08.06.2023 року постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, про арешт коштів боржника тощо.

Позивач жодного разу не отримував будь-яких повідомлень про зміну кредитора, або ж вимог від нових кредиторів про сплату заборгованості і будь-які належні і допустимі докази цього в матеріалах справи відсутні і відповідачем у встановлені процесуальним законом строки не подані.

Ба більше, ухвалою Виноградівського районного суду від 21.07.2023 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (, 03035, м. Київ, пл.Солом`янська, буд.2) кредитну справу за договором № 770/12-2005, який був укладений боржником ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) з ВАТ КБ «Надра» (); Договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.08.2020 року та витяг з реєстру відступлених вимог за кредитними зобов`язаннями. Дана ухвала, згідно квитанції про доставку документів до зареєстрованих Електронних кабінетів Користувачів ЄСІТС доставлена Відповідачеві.

В ч. 7 ст.84 ЦПК України унормовано, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Не дивлячись на завчасне отримання копії ухвали суду про витребування доказів, відповідачем таку виконано не було, витребувані докази суду не надано та не повідомлено про неможливість подати такі докази у встановлені строки із зазначенням причин цього.

В частині ж 10 ст .84 ЦПК України вказано, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

У суду відсутні сумніви щодо того, що Сторона договору про відступлення прав вимоги (ФК «ЕлітФінанс») має володіти як примірником такого договору та витягом з реєстру відступлених вимог за кредитними зобов`язаннями, так і матеріалами кредитної справи за договором № 770/12-2005, який був укладений боржником ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) з ВАТ КБ «Надра» (). Проте вимогу суду надати вказані документи Відповідач не виконав і не поінформував суд про жодні обставини, які би перешкоджали цьому або зумовлювали необхідність надання додаткового часу для виконання ухвали про витребування доказів.

Оспорюваний виконавчий напис видано на підставі звернення нового кредитора ФК «Еліт-Фінанс», який , як вказано, є правонаступником ПАТ «Комерційного Банку «Надра» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.08.2020 року.

У виконавчому написі вказано, що загальна сума заборгованості становить 233017 грн.15 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом -57 972 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят два) грн. 61коп.; сума заборгованості за відсотками за користування кредитом-66 890 (шістдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто ) грн.29 коп.; сума заборгованості за комісією 37 582(тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят два ) грн.90 коп.; сума заборгованості за штрафними санкціями - 70 271(сімдесят тисяч двісті сімдесят один ) грн.35 коп.; сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300( триста)грн.00 коп.

Оскаржуваний виконавчий напис містить інформацію про те, що строк платежу за кредитним договором настав, а боржником допущено прострочення платежів. Однак не вказано дати настання платежу, відтак, суд констатує, що виконавчий напис видано поза межами строків позовної давності, що також підтверджується і п.п.1.4, 3.3.4 Кредитного договору № 770/12-2005, згідно яких Позичальнику надано кредит строком на 72 місяці із кінцевим терміном повернення кредиту є 09.12.2011 року.

З розрахунку заборгованості, за кредитним Договором № 770/12-2005 від 12.12.2005 року за період з 26.08.2020 року по 22.10.2020 року, копія якого міститься в матеріалах справи неможливо констатувати, що заборгованість є безспірною, а розмір відсотків і штрафних санкцій, зазначених в оспорюваному виконавчому написі і в Розрахунку, перевищують розмір заборгованості за тілом кредиту.

Із копії кредитного договору № 770/12-2005 від 12.12.2005 року вбачається, що такий укладено між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , в письмовій формі без нотаріального посвідчення, і відповідачем по справі не надано суду доказів зворотнього.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Порядок вчинення виконавчих написів визначається положеннями ЗаконуУкраїни «Про нотаріат» (в редакції яка діяла станом на час вчинення виконавчого напису), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом ; постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат»(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Саме така правова позиція викладена у постанові ВерховногоСуду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, у постанові Верховного Суду від 18 червня 2018 року у справі №199/183/17, у постанові від 04 липня 2018 року у справі №757/29988/17, у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України).

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Таким чином, вчиняючи 25 січня 2021 року виконавчий напис № 334, приватний нотаріус Личук Т.В. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 25 січня 2021 року № 334, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір № 770/12-2005 від 12.12.2005 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 334 таким, що не підлягає виконанню, і у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, аналогічна правова позиція викладена у п.95 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Проте відповідач не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо вчинення виконавчого напису із порушенням закону та підтверджували б, що заборгованість є безспірною.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. від 25.01.2021 року, реєстраційний номер 334, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором, таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позову, а Позивач ОСОБА_1 , будучи інвалідом ІІ групи на підставі пункту 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то такий в розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню в користь держави з відповідача.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15).

Так, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду надано: Договір про надання правової допомоги б/н від 17.06.2022 року, згідно п.13 якого встановлено обов`язок Клієнта оплатити надані адвокатом послуги (гонорар), порядок обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо, визначаються згідно окремої домовленості між сторонами; додатковий договір б/н від 17.06.2022 року, в якому конкретизовано види юридичних послуг, розміри та строки оплати за договором, Акт № 1 від 30.06.2023 року здачі-приймання наданих послуг, рахунок-фактуру № 1 від 30.06.2023 року на суму 10000 гривень, квитанцію до прибуткового касового ордера № 06-01 від 30.06.2023 року про фактичну оплату адвокатові 10000 гривень .

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що:

«Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони».

Зважаючи на те, що Позивачем та його представником одночасно із поданням позову подано і орієнтовний розрахунок судових витрат, і докази на підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу (перелік і розрахунок фактично виконаних робіт і наданих послуг, докази їх фактичної оплати), такі витрати пов`язані із розглядом даної справи, є співмірними, обгрунтованими, пропорційними до предмета спору і представлено відповідні належні і допустимі докази їх фактичної оплати, з врахуванням кількості проведених в даній справі судових засідань та обсягу фактично виконаних адвокатом робіт і наданих послуг, суд приходить до висновку про те, що до відшкодування ОСОБА_1 слід присудити 8500 гривень відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №296/5, ст.ст. 12, 13, 258-259, 268, 272-273, 274-279, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бондарєва Олена Сергіївна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕлітФінанс», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович; Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Зейкан Віталій Ласлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити .

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, вчинений 25 січня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за №334, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , в користь Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Еліт Фінанс»( , місцезнаходження:03056,м. Київ, пров. Ковальський, буд.№19, офіс № 147 IBAN НОМЕР_2 , відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478), заборгованості, що виникла за Кредитним договором № 770/12-2005 від 12 грудня 2005 року, з усіма додатками та додатковими угодами, на загальну суму 233 017 ( двісті тридцять три тисячі сімнадцять) грн. 15 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (, адреса: 03035, м. Київ, пл.Солом`янська, буд.2) в користь держави 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні 68 коп.) судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (, адреса: 03035, м. Київ, пл.Солом`янська, буд.2) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийТ. Ю. Левко