Справа № 361/4123/20
Провадження № 2/361/189/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Лелеки В.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом перебудови самочинно здійсненої реконструкції будинку та приведення його у попередній стан, -

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2020 року позивач ОСОБА_6 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_4 у якій просив суд усунути перешкоди у здійсненні права користування власністю, а саме житловим будинком позначений на плані літерою ?А-1? загальною площею 73,5 кв.м., житловою 48,1 кв.м. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сараєм ?Б?, сараєм ?В?, погребом ?Г?, вбиральнею ?Д?, колодязем ?К?, огорожею ?И? за АДРЕСА_1 шляхом перебудови самочинно здійсненої реконструкції будинку та приведення його у попередній стан відповідно до поетажного плану, складеного станом на 1996 рік, а також просив зобов`язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні належного ОСОБА_6 на праві власності житлового будинку позначеного на плані літерою ?А-1? загальною площею 73,5 кв.м., житловою 48,1 кв.м. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сараєм ?Б?, сараєм ?В?, погребом ?Г?, вбиральнею ?Д?, колодязем ?К?, огорожею ?И? за АДРЕСА_1 шляхом перебудови самочинно здійсненої ОСОБА_4 реконструкції будинку, зобов`язати ОСОБА_4 привести житловий будинок за АДРЕСА_1 у попередній стан відповідно до поетажного плану, складеного станом на 1996 рік.

Свій позов обґрунтував тим, що ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . До упорядкування нумерації будинків у АДРЕСА_2 . Іншими співвласниками спірного житлового будинку є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На даний час позивач у повній мірі не може володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому нерухомим майном, в результаті вчиненої відповідачем з порушенням норм чинного законодавства реконструкції житлового будинку, в результаті якої (як встановлено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року по справі № 361/1411/18, провадження № 2/361/64/20) даний житловий будинок фактично відсутній.

Внаслідок проведення вказаних дій відповідача щодо реконструкції житлового будинку, останній незаконно заволодів власністю позивача та повністю позбавив позивача права користування нею. Відтак, самочинне будівництво, а саме реконструкція житлового будинку, що була здійснена відповідачем, неминуче вплинула на права та охоронювані законом інтереси позивача та третьої особи, як співвласників нерухомого майна, оскільки позбавила їх права власності на належне їм нерухоме майно.

08 листопада 2006 року матір`ю позивача та третьої особи ( ОСОБА_7 ) було складено заповіт, за яким вона все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїм синам: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .

З огляду на зазначений заповіт після смерті матері позивача належне їй нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 73,5 м.кв., житловою площею 48,1 м.кв. з надвірними будівлями, який знаходився (на час складення заповіту) за адресою: АДРЕСА_1 , мали б успадкувати в рівних частини три її сини: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивача та третьої особи ОСОБА_7 померла.

Прийняти спадщину спадкоємці не змогли з огляду на те, що 31 липня 2004 року від імені їх матері за довіреністю ОСОБА_9 (дружиною ОСОБА_8 - брата позивача і третьої особи) було укладено договір дарування на користь ОСОБА_10 (сина ОСОБА_8 ).

Даний договір було оскаржено в судовому порядку і рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2009 року, що набрало законної сили, визнано недійсним посвідчений та зареєстрований 31.07.2004 року в реєстрі № 5504 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Репою С.В. договір дарування житлового будинку, у відповідності з яким ОСОБА_7 від імені якої діяла ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_10 житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_3

Але в період розгляду зазначеної справи в суді ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1686 продав ОСОБА_11 спірний житловий будинок з відповідними надвірними будівлями.

10 квітня 2009 року було укладено договір дарування, за яким ОСОБА_11 житловий будинок загальною площею 73,5 м.кв., житловою площею 48,1 м.кв. з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 було подаровано своєму сину, що є відповідачем по даному позову. Договір дарування було посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу.

Зазначені вище договір купівлі-продажу від 18.03.2009 року та договір дарування від 10.04.2009 року визнано недійсними рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2011 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2011 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.04.2012 року та набрало законної сили.

Даним рішенням також визнано за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 в порядку спадкування право власності по 1/3 частині кожному на житловий будинок позначений на плані літерою ?А-1? загальною площею 73,5 кв.м., житловою 48,1 кв.м. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сараєм ?Б?, сараєм ?В?, погребом ?Г?, вбиральнею ?Д?, колодязем ?К?, огорожею ?И? за АДРЕСА_1 .

28 січня 2014 року між відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було укладено договір дарування частини житлового будинку, відповідно до якого останній подарував відповідачу 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, право власності на частину (1/3) житлового будинку загальною площею 73,5 м.кв., житловою площею 48,1 м.кв. з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач набув на законних підставах лише 28 січня 2014 року.

При цьому, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року по справі № 361/1476/2014-ц та рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року по цивільній справі № 361/9795/2014-ц за позовами ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання права власності на будівельні матеріали встановлено, що ще до оформлення договору дарування, відповідачем протягом квітня 2009 по грудень 2009 року здійснено ряд будівельних робіт, в результаті яких відповідачем, без отримання відповідних дозволів (погоджень) компетентних державних органів житловий будинок загальною площею 73,5 м.кв., житловою площею 48,1 м.кв. був реконструйований та до нього було добудовано ряд прибудов.

Разом з цим, рішеннями Броварського міськрайонного суду Київської області і по вже раніше згадуваних справах № 361/1476/2014-ц і № 361/9795/2014-ц, а також по справі № 361/1411/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки із нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності та інше, встановлено факт самочинного будівництва (реконструкції) відповідачем спірного будинку.

Виходячи з наявних судових рішень, слід констатувати, що відповідач здійснив реконструкцію спірного житлового будинку не будучи співвласником житлового будинку загальною площею 73,50 кв.м, житловою площею 48,10 кв.м. На даний час, як свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач є співвласником частини житлового будинку загальною площею 73,5 м.кв., житловою площею 48,1 м.кв., та власником будівельних матеріалів використаних ним в процесі реконструкції цього будинку. Права власності у відповідача на самочинно збудований ним будинок, загальною площею 142,30 кв.м, житловою площею 68,60 кв.м по АДРЕСА_1 немає.

Здійсненим самочинним будівництвом (реконструкцією) житлового будинку відповідач порушив права позивача на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, а саме житловим будинком та господарськими спорудами.

Отже, права власності позивача порушено здійсненим відповідачем самочинним будівництвом (реконструкцією) - фактично належна позивачу власність відповідачем зруйнована, тому позивач має всі правові підстави звернутися до суду за поновленням порушених своїх прав з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом перебудови самочинно здійсненої реконструкції будинку та приведення його у попередній стан.

Вказані в даному позові обставини, свідчать про те, що у відповідача відсутні законні правові підстави для здійснення реконструкції спірного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючі ці обставини відповідач повинен усунути перешкоди у здійсненні права власності позивачем.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 24 липня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 03 листопада 2020 року.

01 лютого 2022 року до суду від представника позивача надійшла заява про зупинення провадження у цивільній справі, у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_6 до вступу у справу правонаступників.

02 лютого 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. зупинено провадження у даній справі до вступу у спадкові права правонаступників померлого ОСОБА_6 .

01 грудня 2022 року до суду надійшла заява про поновлення провадження у даній справі.

05 грудня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. поновлено провадження у даній справі, залучено правонаступника ОСОБА_6 його дочку ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, пояснення надала аналогічні, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували та просили в його задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . До упорядкування нумерації будинків у АДРЕСА_2 , а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також на парві власності належать по 1/3 частці вказаного домоволодіння, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 212407753 від 13.06.2020 року. (а.с. 25)

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2011 року у цивільній справі за № 2-1601/11 за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , треті особи Броварька районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно, визнання договорів купівлі-продажу та дарування недійсними, позов задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу домоволодіння від 18.03.2009 року складений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1686, визнано недійсним договір дарування домоволодіння від 10.04.2009 року укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В. зареєстрований в реєстрі за № 2383, визнано за ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 в порядку спадкування право власності по 1/3 частині кожному на житловий будинок позначени й на плані літерою "А-1" , загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м. з відпвоідними надвірними будівлями та спорудами: сараєм "Б", сараєм "В", погребом "Г", вбиральнею "Д", колодязем "К", огорожею "И" за АДРЕСА_1 . (а.с. 28-39)

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року по справі № 361/1476/2014-ц за позовами ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, в задоволенні позову було відмовлено.(а.с.40-45)

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року по цивільній справі № 361/9795/2014-ц за позовами ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про визнання права власності на будівельні матеріали, позов задоволено. (а.с. 46-52)

Визнано за ОСОБА_4 право власності на будівельні матеріали та обладнання, загальною вартістю в розмірі 170907,00 грн., які були використані в процесі реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1 , добудови до нього: мансарди - ?А-Мн?, веранди - ?а-1?, прибудови - ?а-2?, сараю - ?Е?, а саме: гіпсокартон, пісок, вікна металопластикові, бетон, пиломатеріал обрізний, пиломатеріал необрізний, шлакоблоки, провід ШВВПн 3х1,5, шпаклівка, цемент, цвяхи, шурупи, саморізи, скоби, покрівельний матеріал а/цементні хвильові листи, суміш клею, дошка обрізна, шалівка необрізна, сантехнічні комплектуючі, труби поліетиленові, утеплювач ?Кнауф? та ?Урса?, комплектуючі для улаштування електромережі, вагонка пластикова, піна монтажна, багети, ґрунтовка, щебінь, фракції 20х40, піноплат, лінолеум, фарба водоемульсійна, дюбелі, розетки, вимикачі, коробки, брус 150х40, рулонний матеріал Ізовер, плитка керамічна, радіатори, ламінат, ОSB, профнастил, декоративна штукатурка, цегла лицювальна, замки, лак будівельний, сітка скловолокниста для фасаду, ондулін, провід ПВС 2х1,5, плінтус декоративний, унітаз компакт, душова кабіна, умивальник, облицювальна плитка, клей для плитки, шпалери, профіль СД та УД, двері вхідні та міжкімнатні, котел газовий, вагонка дерев`яна, витяжка.

07 вересня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Київської області рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року залишено без змін.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року у справі № 361/1411/18 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки із нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, зобов`язання звільнити кімнату у будинку від речей і не чинити перешкод у користуванні нею та допоміжними господарськими приміщеннями, а також про встановлення земельного сервітуту, у задоволенні позову відмовлено. (а.с. 59-66)

У вказаному рішенні суд встановив, що у результаті реконструкції загальна площа житлового будинку на даний час становить 142,30 кв,м, житлова 68,80 кв.м. Площа житлового будинку, право власності на який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно складає 73,50 кв.м, житлова 48,10 кв.м. Судовим рішенням від 07 квітня 2016 року за ОСОБА_4 визнано право власності на будівельні матеріали та обладнання, використані у процесу реконструкції житлового будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок загальною площею 73,50 кв.м, житловою 48,10 кв.м, по АДРЕСА_1 фактично відсутній. Технічної можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити частки житлового будинку загальною площею 73,50 кв.м, житловою площею 48,10 кв.м, в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників, а також із відступом від ідеальних часток співвласників не існує. Виділ в натурі ОСОБА_6 1/3 частки житлового будинку у вигляді кімнати, площею 13,60 кв.м, неможливий. Враховуючи неможливість виділу в натурі частки із житлового будинку, відсутня можливість щодо встановлення земельного сервітуту. Судом також враховано, що при розгляді даної справи по суті позивачем не надано правовстановлюючих документів та технічної документації на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, а також на вимогу експерта не надано каталогу координат поворотних точок. Щодо вимоги про зобов`язання ОСОБА_4 звільнити кімнату, площею 13,60 кв.м, від належного йому майна та не чинити перешкод у її користуванні та допоміжними господарськими приміщеннями, які будуть знаходитися у спільній сумісній власності, то у її задоволенні відмовлено, так як вона є похідною від вимоги про виділ в натурі частки із майна у спільній частковій власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 464. (а.с.115)

Спадкоємцем майна померлого ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 02.11.2022 року державним нотаріусом Другої броварської державної нотаріальної контори Юхта Л.М., спадкова справа № 926/2021, зареєстровано в реєстрі №1-1728, свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 02.11.2022 року державним нотаріусом Другої Броварської державної нотаріальної контори Юхта Л.М., спадкова справа №926/2021, зареєстровано в реєстрі №1-1731, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 313972177 від 02.11.2022 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №313974216 від 02.11.2022 року.

05 грудня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області, залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дочку ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 листопада 2022 року ОСОБА_3 успакувала після смерті ОСОБА_6 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

У свідоцтві зазначено, що житловий будинок позначений на плані літерою А-1, житловою площею 48,1 кв.м., загальною площею 73,5 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай -Б, сарай -В, погріб - Г, вбиральня -Д, колодязь - К, огорожа - И.

Також ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 1250 га, розміщеної на землях, що знахояться у відданні Жердівської сільської ради Броварського району Київської області, наданої для ведення особистого селянського господарства, за адресою АДРЕСА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки - :01:007:0044. (а.с. 131).

В матеріалах справи міститься технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_4 , у якому власником будинку вказаний ОСОБА_4 . Вказаний технічний паспорт виданий 29.09. 2011 року. (а.с. 14-22)

Також надані позивачем поетажний план будинку по АДРЕСА_1 станом на 28 січня 1996 року. (а.с.23) Із вказаного поетажного плану вбачається, що будинок під літерою "А-1" складався із кімнат 1-1 площею 10,9 кв.м., 1-2 площею 11,7 кв.м., 1-3 площею 17,3 кв.м., 1-4 площею 7,9 кв.м., 1-5 площею 11,2 кв.м., 1-6 площею 8,0 кв.м., І площею 6,5 кв.м. Із вказаного поетажного плану також вбачається, що станом на 28 січня 1996 рік у будинку була груба та вибудувана піч.

Суд звертає увагу на те, що частки співвласників будинку по АДРЕСА_3 внатурі виділені не були.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно ч. 1, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Таким чином, відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема:

- про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки;

- про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво;

- про відшкодування витрат на будівництво, здійснене на земельній ділянці, яку особі не було відведено;

- про знесення самочинно збудованого нерухомого майна;

- про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, провести відповідну перебудову;

- про стягнення витрат, пов`язаних із приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК).

Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об`єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. (п.5 Постанови № 6 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)"

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні було встановлено, що і підтверджується рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року у справі № 361/1411/18 року, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року у справі за № 361/9795/2014 року, що житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 73, 50 кв.м., житловою площею 48,10 кв.м. фактично відсутній.

Судовим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року у справі за № 361/14786/2014 року також встановлено, щозгідно із висновком судової будівельно-технічної експертизи, житловий будинок, позначений на плані літерою "А-1", загальною площею 73,5 м.кв., житловою площею 48,1 м.кв. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сарай - "Б", сарай - "В", погріб - "Г", вбиральня - "Д", колодязь - "К", огорожа - "N", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що в будинку збережені елементи несучих і огороджувальних конструкцій, перебудову здійснено таким чином, що поліпшено умови експлуатації та проживання в будинку, змінено основні техніко-економічні показники (функціональне призначення та геометричні розміри), не знищено, а реконструйовано. Окрім цього, над будинком зведено самовільну мансарду А-Мн, загальною площею 61,0 м.кв. (сходова 1-8 та житлова 1-9), самовільно добудовано веранду а-1, площею 8,1 м.кв., (тамбур 1-І, коридор 1-ІІ), прибудову а-2, площею 9,4 м.кв. (санвузол 1-5, санвузол 1-6). Окрім будинку з прибудовами, на ділянці розташовані надвірні будівлі та споруди: сарай - "Б", сарай - "В", погріб - "Г", вбиральня - "Д", колодязь - "К" та самовільно побудований сарай - "Е".

Виходячи із вказного висновку, плану будинку станом на 2011 рік та 1996 рік, у будинку збережені тільки елементи несучих і огороджувальних конструкцій, здійснена перебудова здійснена таким чином, що поліпшено умови експлуатації та проживання в будинку, змінено основні техніко-економічні показники (функціональне призначення та геометричні розміри). Для такого виду реконструкції ОСОБА_4 вартісь матеріалів використана на суму загальною вартістю 170907 грн., а як зазначено у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1639/1640/15-24 від 21 грудня 2015 року, набільш ймовірна вартість матеріалів та виконанних робіт згідно кошторису становила 294400 грн. 00 коп. (справа № 361/9795/2014 -ц).

Наразі позивач ставить вимогу про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, а саме житловим будинком позначений на плані літерою "А-1" загальною площею 73,5 кв.м., житловою 48,1 кв.м. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сараєм "Б", сараєм "В", погребом "Г", вбиральнею "Д", колодязем "К", огорожею "И" за АДРЕСА_1 шляхом перебудови самочинно здійсненої реконструкції будинку та приведення його у попередній стан відповідно до поетажного плану, складеного станом на 1996 рік; усунути перешкоди в користуванні належного на праві власності житлового будинку позначеного на плані літерою "А-1" загальною площею 73,5 кв.м., житловою 48,1 кв.м. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сараєм "Б", сараєм "В", погребом "Г", вбиральнею "Д", колодязем "К", огорожею "И" за АДРЕСА_1 шляхом перебудови самочинно здійсненої реконструкції будинку; про зобов`язати ОСОБА_4 привести житловий будинок за АДРЕСА_1 у попередній стан відповідно до поетажного плану, складеного станом на 1996 рік, в тому числі посилаючись на вимоги ч.1,4,7 ст. 376 ЦК України.

Таким чином враховуючи вимоги вказаних норм та позицію Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ висловлену у відповідній постанові, а також не надання стороною позивача належних, достатніх та достовірних доказів того, що дійсно можлива перебудова спірного об`єкту, у попередній стан згідно поетажного плану будинку складеного станом на 1996 рік, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Окрім цього, позивачем не обгрунтовано та не доведено, яким чином приведення житлового будинку за АДРЕСА_1 у попередній стан (1996 року) відновить право позивача на користування на праві власності будинком, якщо позивачу на праві власності належить 1/3 частки домоволодіння, що існувало до проведеної реконструкції, яка внатурі не була виділена.

Керуючись ст. ст.76- 83, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, а саме житловим будинком позначений на плані літерою "А-1" загальною площею 73,5 кв.м., житловою 48,1 кв.м. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сараєм "Б", сараєм "В", погребом "Г", вбиральнею "Д", колодязем "К", огорожею "И" за АДРЕСА_1 шляхом перебудови самочинно здійсненої реконструкції будинку та приведення його у попередній стан відповідно до поетажного плану, складеного станом на 1996 рік; про зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні належного ОСОБА_6 на праві власності житлового будинку позначеного на плані літерою "А-1" загальною площею 73,5 кв.м., житловою 48,1 кв.м. з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сараєм "Б", сараєм "В", погребом "Г", вбиральнею "Д", колодязем "К", огорожею "И" за АДРЕСА_1 шляхом перебудови самочинно здійсненої ОСОБА_4 реконструкції будинку; про зобов`язати ОСОБА_4 привести житловий будинок за АДРЕСА_1 у попередній стан відповідно до поетажного плану, складеного станом на 1996 рік, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.