Справа № 445/2757/21
Провадження № 6/445/12/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.,

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 20.02.2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду від 20.02.2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обгрунтування заяви покликається на те, що на даний час він не має фінансової можливості сплатити заборгованість згідно рішення суду одним платежем. Окрім цього, сума боргу для відповідача є значною, враховуючи рівень його доходу і відповідно ставить останнього у скрутне матеріальне становище, а також введення режиму надзвичайної ситуації, спричиненої коронавірусом, та введення воєнного стану на всій території України. В підтвердження зазначених обставин долучено посвідчення багатодітної сім`ї та картку амбулаторного хворого.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив заяву задоволити.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду даної заяви, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, тому на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 20.02.2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 15000,00 грн. моральної шкоди, 5000,00 грн. витрат на правову допомогу, та 454,00 грн. судового збору.

За змістом ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу, або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу, або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 129-1 Конституції України закріплено те, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Суд може відстрочити чи розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим. Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними, такими що не залежать від волі сторін. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 21 лютого 2019 у справі № 2-54/08.

Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», роз"яснив, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

За змістом ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Разом з тим, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилаючись на важке матеріальне становище, заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували дану обставину, а посвідчення, яке надає право на пільги для багатодітних сімей не може бути належним доказом, що підтверджує скрутне матеріальне становище сім`ї. Наявність одного запису лікаря в картці амбулаторного хворого ОСОБА_1 після ухвалення рішення суду, також не свідчить про те, що заявник тяжко хворіє тривалий період часу, його лікування вимагає великих матеріальних затрат, що в свою чергу може ускладнити виконання рішення суду або зробити таке виконання неможливим. Інші обставини, на які посилається заявник, як на підставу для задоволення заяви, існували до ухвалення рішення суду. Разом з тим, суд враховує розмір моральної шкоди, що підлягає до стягнення з відповідача за рішенням суду, яка не є значною, а також і ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Таким чином, відповідачем ненадано доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для розстрочення виконання рішення суду, а наведені відповідачем підстави не можуть бути визнані такими, що вказують на необхідність відповідного розстрочення.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту.

Відтак, зважаючи на вищенаведене, та досліджені судом доводи заяви про розстрочку виконання судового рішення на один рік, суд не знаходить достатніх аргументів боржника , які б можна було визнати винятковими та такими, що ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 259, 260, 263, 435 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду від 20.02.2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В. М.Сивак