ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/5762/20 Номер провадження 22-ц/814/350/23Головуючий у 1-й інстанції Ольховський Є.Б. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л.,

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року, постановлене суддею Ольховським Є.Б.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2019 між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Судове рішення вмотивоване тим, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, проте враховуючи його стан здоров`я, наявність на утриманні матері-пенсіонерки, те, що він офіційно не працевлаштований, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення аліментів у сумі 3500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1050 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.11.2020 і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів не врахував його матеріальний стан, те, що він має хронічні захворювання, на його утриманні перебуває мати пенсіонерка та дівчина з якою він перебуває у цивільному шлюбі, а також те, що він не має постійної роботи, тому визначений розмір аліментів є для нього надмірним.

Вважає, що розмір аліментів має бути встановлений у мінімальній гарантованій грошовій сумі - половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що станом на подання апеляційної скарги становить 1050 грн.

Від представника ОСОБА_1 адвоката Хоміча А.А. до суду надійшла заява, в якій він вказав на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та долучив докази матеріального стану позивача та стану її здоров`я.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має

відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 (а.с. 51).

Від даного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3).

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 СК України).

Статтями 180, 181 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 182 СК України та роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про сум виплачених доходів та утриманих податків сума нарахованого доходу ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2021 року становить 6579 грн., з яких 2300 грн. дохід за цивільно-правовим договором та 4279 грн. - інші доходи (а.с. 62).

Доказів того, що відповідач має дохід, який надасть йому можливість сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно позивачем не надано.

Посилання ОСОБА_2 про перебування на його утриманні матері-пенсіонерки та дівчини, з якою він перебуває в цивільному шлюбі, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об?єктивно не залежали від нього.

В той же час, долучені представником ОСОБА_1 адвокатом Хоміч А.А. в суд апеляційної інстанції нові докази колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі не були подані в суді першої інстанції і оскаржуване рішення було постановлено без їх врахування та не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглядаючи спір суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , проте, враховуючи вищевказані обставини, які мають істотне значення для справи, колегія суддів вважає, що відповідач, з урахуванням його матеріального стану має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційний суд зауважує, що статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, при настанні обставин, передбачених ст. 192 СК України, сторони матимуть можливість звернутися до суду з позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів.

Статтею 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ч. 4 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ч. 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року змінити, зменшивши розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 з 3500 грн. до 2000 грн.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: С. А. Гальонкін

Г. Л. Карпушин