Справа № 161/4771/14-ц
Провадження № 4-с/161/9/23
У Х В А Л А

04 квітня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитрук Т.В.,

з участю представника скаржника Петрука І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОМШ» на бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «ОМШ» звернулося до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 05.12.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист у справі №161/4771/14-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ТзОВ «ОМШ» на користь ПАТ «Райффазен Банк Аваль» 816973,43 грн. заборгованості та 1827,00 грн. судових витрат, на виконання якого відкрито виконавче провадження №45913960.

В ході примусового виконання вказаного виконавчого листа, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та заборону відчуження та 14.09.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Луцького МУЮ прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підстав чого накладено арешт на нерухоме майно товариства.

Вказує, що в подальшому державним виконавцем у виконавчому провадженні №45913960 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: за заявою стягувача про повернення виконавчого документу.

Проте, арешт з майна товариства не знятий, на його заяву про скасування арешту отримав відповідь про відсутність підстав для його зняття та рекомендовано звернутись до суду із відповідною скаргою.

Вважає, що оскільки товариство як власник майна не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, заборгованість за рішення повністю погашена, то належне йому майно безпідставно перебуває під обтяженням, чим порушуються його майнові права щодо розпорядження власністю.

У зв`язку з чим, просить визнати бездіяльність Першого відділу ДВС у м. Луцьку стосовно незняття арешту з майна боржника протиправною та зобов`язати скасувати арешт з нерухомого майна ТзОВ «ОМШ».

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав з підстав, викладених у ній та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином. Разом з тим, подав відзив на скаргу, у якій просив відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом з`ясовано, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що на підставі постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції №45913960 від 14.09.2015 року накладено арешт на нерухоме майно, належне ТзОВ «ОМШ» (а.с. 4).

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження № 45913960 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ТзОВ «ОМШ» боргу в розмірі 816973,43 грн. та судових витрат 16.09.2015 рокузавершене у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу та погашенням боргу (а.с. ).

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що позивач не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, суду не представлено доказів наявності у нього інших боргових зобов`язань та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В :

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОМШ» задовольнити.

Визнати бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з майна боржника ТзОВ «ОМШ», накладеного у виконавчому провадженні №45913960 протиправною.

Зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна ТзОВ «ОМШ», а саме, обтяження:

- номер запису про обтяження:11166823, дата та час державної реєстрації від 14.09.2015 року 17:40:22, вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 45913960, виданий 14.09.2015 року, видавник: старший державний виконавець Копетюк В.О.; обтяжувач: Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: ТзОВ «ОМШ» ().

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 07 квітня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кихтюк Р.М.