Справа № 714/637/23
Провадження № 2/714/161/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2023 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Козловської Л. Д.

секретар Тодерян К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованого 04 лютого 2008 року виконавчим комітетом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №02. Від даного шлюбу вони з ОСОБА_2 мають неповнолітню дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що шлюбні відносини між ними поступово погіршувались, та з 2018 року вони перестали жити разом, а їхня дитина залишилась проживати з батьком. Відповідач протягом тривалого часу не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям та станом здоров`я, не надає матеріальної допомоги, не спілкується та не відвідує її, не проявляє належного батьківського піклування, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи викладене, позивач вважає доведеним факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню своєї малолітньої доньки. На даний час позивач самостійно забезпечує всебічний розвиток своєї дитини, створює належні умови для її зростання та забезпечує всіма необхідними у побуті речами, позбавлення батьківських прав відповідача жодним чином не погіршить життя неповнолітньої дитини. Зазначає, що відповідачка не раз вчиняла психологічне насильство щодо дитини, про що притягувалась до адміністративної відповідальності. Отже, з метою захисту найвищих інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 , для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, позивач вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у даній справі, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

До суду через канцелярію надійшла Заява від позивача, ОСОБА_1 та його представника, адвоката Онофрей В.К., якою просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Від відповідача, ОСОБА_2 , через канцелярію суду, також надійшла заява, якою просить розглянути справу у її відсутності, та щодо задоволення позовних вимог не заперечує, та визнає позовні вимоги у повному обсязі. Вказує, що відзив на позовну заяву нею не буде подаватись та не подавалось.

Від представника третьої особи також через канцелярію суду надійшла заява, якою просить провести розгляд справи у їхній відсутності. Щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу.

Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи.

З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено зареєстрованого 04 лютого 2008 року виконавчим комітетом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №02. Від спільного шлюбу у сторін народилась одна неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки № 776 від 30.11.2022 року вбачається, що позивач проживає по АДРЕСА_1 . .

Судом встановлено що малолітня дитина, ОСОБА_3 постійно проживає із батьком, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з Довідки № 775 від 30.11.2022 року видана виконавчим комітетом Герцаївської міської ради .

Згідно ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Рішенням Виконавчого комітету Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 31.07.2023 року № 124 було затверджено висновок органу опіки та піклування Герцаївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Герцаївської міської ради від 31.07.2023 року № 124, служба вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Висновок обґрунтований тим, що комісією з питань захисту дитини при Герцаївській міській раді було проведено бесіду із мамою дитини, ОСОБА_2 , де вона заявила що у неї нове життя, має іншу сім`ю за кордоном, а доньку залишила на утриманні ОСОБА_1 . Такі життєві умови були обрані матір`ю після народження доньки, перебуваючи на значній відстані, на території іншої держави, ОСОБА_2 мала усвідомлювати що не зможе піклуватись про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Тому, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав дитини комісія з питань захисту прав дитини при Герцаївській міській раді від 27.07.2023 року протокол №6, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч.ч.2, 3 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167).

Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2010 року народження, посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є ухилення нею від виконання обов`язків по вихованню дитини.

В пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Доводи позивача про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, життям та здоров`ям доньки не цікавиться, не спілкується з нею та не проявляє турботи, тобто фактично усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, відповідачем під час судового розгляду жодним чином не спростовані, на засідання комісії Служби у справах дітей Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області під час вирішення питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої доньки, вона, будучи повідомленою, не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. Крім того, відповідач подала до суду заяву, яким визнає позовні вимоги та не заперечує щодо їх задоволення, зокрема і щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 4 ст.19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст.150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до доньки, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку.

Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Тому вимога позивача щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітньої доньки є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційна розміру задоволених позовних вимог.

Судом позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 гривень

На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112, 160, 164 СК України та керуючись ст.ст. 12, 81, 140, 141, 229, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якої зареєстроване у селі Могилівка Герцаївського району Чернівецької області, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суду Чернівецької області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а уразі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Козловська Л.Д.