Справа № 444/1002/23
Провадження № 2/444/497/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Кобзар Любов Вікторівна про визнання права власності на частку спадкового майна та частку в майні двору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на частку майна бувшого колгоспного типу двору в порядку спадкування та частку в майні двору, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Мати проживала в АДРЕСА_1 ( в минулому АДРЕСА_2 ) в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору головою якого була її мати, членами двору- позивачка, її чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , що підтверджується випискою з погосподарської книги по с. Нова Кам`янка. Право власності двору було зареєстровано станом на 1989 рік на ім`я матері, що стверджено довідкою Червоноградського МБТІ.

Згідно технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 72,9кв.м, житлова площа-36.9 кв.м., допоміжна 37.0 кв.м.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_3 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Ново-Кам`янською сільською радою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер і син ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Ново-Кам`янською сільською радою.

Після смерті матері відкрилася спадщина на належну їй частку в майні бувшого колгоспного типу двору. Відповідно до ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємцем на належну їй частку є вона, як її дочка .Спадщину після смерті матері вона прийняла, вступивши у володіння та управління майном. Про те, що померла доводиться їй матір`ю підтверджується рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21.10.2022 року (справа № 444/2242/22).

Зазначає, що після смерті чоловіка ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належні їм частки в майні двору, які відповідно до ст. 1268 ЦК України, вона прийняла, як спадкоємець першої черги за законом.

Про спадкування після смерті матері ОСОБА_2 та після смерті сина ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Кобзар Л.В. де відкрито спадкову справу, а саме - №17/2023 після смерті матері та № 27/2023 після смерті чина, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після їх смерті,оскільки не визначені частки померлих і відсутні правовстановлюючі документи на належні їм частки та рекомендовано звернутися до суду, про що видано постанову.Просить задоволити позов.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися,однак подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Суд вважає можливим розгляд справи в їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися,фіксування судового процес ук відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданим Ново-Кам`янською сільською радою.

З виписки із погосподарської книги по с. Мощана вбачається, що господарство в АДРЕСА_3 станом на 30.06.1990 року та 15.0.1991 року відносилося до колгоспного типу двору головою якого значилася ОСОБА_2 , членами двору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З довідки № 3203 від 12.09.2022 року Червоноградського МБТІ вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1 (тепер Львівського району Львівської області) зареєстрований за колгоспним двором головою якого є ОСОБА_2 згідно рішення Нестеровського райвиконкому №190 від 22.06.1989 року та записано в реєстрову книгу за № 241.

Відповідно технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 73,9кв.м, житлова площа-36.9 кв.м., допоміжна 37.0 кв.м.

Про те, що померла ОСОБА_2 доводиться матір`ю позивачці стверджено рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21.10.2022 року (справа № 444/2242/22).

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 вбачається що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище " ОСОБА_6 " на прізвище " ОСОБА_7 ".

Про те, що померлий ОСОБА_4 є сином позивачки стверджено свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_5 виданим Липницькою сільською радою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрито спадкову справу №17 /2023, а після смерті ОСОБА_4 відкрито спадкову справу №27/2023 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Кобзар Л.В., за заявою позивачки, яка фактично разом з ним прийняла але нотаріально не оформитла спадщину після смерті ОСОБА_3 , який доводився їй чоловіком та батьком померлого ОСОБА_4 . Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після їх смерті оскільки не визначено частки членів двору та відсутній правовстановлюючий документ на ім`я померлих, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.02.2023 року та від 23.03.2023 року.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст.81,82 ЦПК України кожна сторона повинна довеститі обставини,на яківона посилаєтьсяяк напідставу своїхвимог абозаперечень,крім випадків,встановлених цимКодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 112 ЦК України.(в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1ст. 120 ЦК України (в редакції, чинній на 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності,положення ст.ст. 17,18 Закону України Про власність щодо спільної сумісної власності поширюється на правовідносини,які виникли після введення в дію цього Закону ( з 15 квітня 1991 року).До правовідносин що виникли раніше застосовується діюче на той час законодавство.Зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного двору.яке було придбане до 15.04.1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, що мала місце до цієї дати право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору.Особам які вибули з членів двору,але не втратили права на частку в його майні.визначається ,виходячи з того майна,яке було на час їх вибуття і яке збереглос я. але не втратили . Оскільки померлі та позивачка значилися в дворі станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року , а тому мали право на рівні частки в майні двору, про 1/ 4 кожний.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст. 563 (в ред. 1963 року) про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що житловий будинок в АДРЕСА_1 (бувшого Жовківського району Львівської області), станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого була ОСОБА_2 ,членами двору ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем належної частки в майні бувшого колгоспного типу двору її матері ОСОБА_2 після смерті якої відповідно до положень ст. 529, 549 ЦК України (в ред. 1963 року) спадщину вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав вступивши фактично у володіння та управління майном.

Спадщина після чоловіка ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася на день їх смерті , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного Кодексу України станом на 2003 рік.

Позивачці як члену колишнього колгоспного типу двору належала частки в майні двору в АДРЕСА_1 (бувшого Жовківського району Львівської області), яку відповідно до вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень можливо зареєструвати лише за рішенням суду.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК УКраїни спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , після смерті чоловіка ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті, суду не надано.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст.4,5,13,81,82,141,200,27,258,259.26,265,354 ЦПК України, ст. 529,549 ЦК України (в ред. 1963 року).

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на майно бувшого колгоспного типу двору - на житловий будинок в АДРЕСА_1 загальна площа якого становить 73,9 кв.м, житлова 36,9 кв.м. допоміжна 37,0 кв.м. з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, з яких , 1/4 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , 2/4 частки після смерті чоловіка ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті сина ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 1/ 4 частки будинку, як члена бувшого колгоспного типу двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повне рішення складено 04.05.2023 року.

Суддя: Мікула В. Є.