КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Матійчук Г.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/3140/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,

секретар - Олешко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві (в режимі відеоконференції) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», третя особа - акціонерне товариство «Українська залізниця», про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що, що наказом №523к від 30.04.2021 року, за підписом т.з.п. Генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Філіппова Ю. О., ОСОБА_1 переведено на посаду головного бухгалтера з 30.04.2021 року по 31.12.2021 року за його заявою, на умовах строкового трудового договору, укладеного 30.04.2021 року між ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» та ОСОБА_1 .

Наказом №707 від 30.08.2021 року «Про оголошення догани» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення ст. 7 Закону України «Про електронний цифровий підпис», п. 1.4, 2.10 посадової інструкції головного бухгалтера від 02.02.2021 року, з даним наказом позивач ознайомився 31.08.2021 року.

Наказом №708 від 31.08.2021 року «Про оголошення догани» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення п. 2.8 та п. 2.17 посадової інструкції головного бухгалтера від 02.02.2021 року, з даним наказом позивач ознайомився 31.08.2021 року.

Наказом №709 від 31.08.2021 року «Про оголошення догани» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення п. 2.1, п. 2.4, п. 2.6, п. 2.19 посадової інструкції головного бухгалтера від 02.02.2021 року, з даним наказом позивач ознайомився 31.08.2021 року.

Наказом №710 від 31.08.2021 року «Про заходи реагування щодо несвоєчасної виплати заробіної плати» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення п. 2.7, п. 2.8, п. 2.13, п. 2.17 посадової інструкції головного бухгалтера від 02.02.2021 року, з даним наказом позивач ознайомився 31.08.2021 року.

Наказом від 31.08.2021 року №1050к «Про припинення трудового договору» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В . ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» за систематичне невиконання без поважних причин обов?язків, покладених на нього трудовим договором, з даним наказом позивач ознайомився 31.08.2021 року.

Позивач вказував, що він звернувся із рядом службових записок щодо порушень керівництвом ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» вимог законодавства, набув статусу викривача, в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», і тому щодо нього було ініційовано службові розслідування, одночасно застосовано ряд дисциплінарних стягнень з подальшим його звільненням з формальних, необґрунтованих підстав, що свідчить про незаконне та грубе порушення його трудових прав.

Позивач зазначав, що не погоджується з наказами ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» щодо застосування до нього дисциплінарних стягнень у вигляді доган та звільнення, вважає накази безпідставними, неправомірними та такими, що спричинили грубе порушення його прав та законних інтересів.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд:

визнати протиправним та скасувати наказ ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» №710 від 31.08.2021 року «Про заходи реагування щодо несвоєчасної виплати заробітної плати», яким ОСОБА_1 звільненого з посади головного бухгалтера,

визнати протиправним та скасувати наказ ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» №1050к про припинення трудового договору від 31 серпня 2021 року,

поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» з 31 серпня 2021 року,

стягнути із ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та судові витрати.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 порушень трудової дисципліни, за які на нього були накладені дисциплінарні стягнення, та, відповідно, не встановив факт протиправності наказів про оголошення позивачу доган. Вказує, що добросовісно виконував свої посадові обов`язки, в його діях були відсутні систематичні порушення трудової дисципліни, що унеможливлює звільнення особи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначає, що його звільнення відбулося з порушенням норм законодавства, тому відповідач має поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» - адвокат Лаврищев В.В. зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, апеляційну скаргу - такою, що ґрунтується на припущеннях, є безпідставною. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник третьої особи АТ «Українська залізниця» у своєму відзиві на апеляційну скаргу також вказує, що рішення суду законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Представники усіх учасників справи брали участь у судових засіданнях в апеляційному суді (безпосередньо у судовому засіданні та з використанням засобів відеозв'язку).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 30.04.2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» укладено трудовий договір, строк дії якого з 30.04.2021 року по 31.12.2021 року (а.с. 42-44, т. 1).

Пунктом 3.1 вказаного Трудового договору визначено, що працівник зобов`язується додержуватись Правил внутрішнього трудового розпорядку Роботодавця.

Пунктом 5.1 Трудового договору у випадку невиконання чи неналежного виконання обов`язків, передбачених трудовим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та зазначеного трудового договору.

Відповідно до п. 6.3 Трудового договору, працівника може бути звільнено з посади, а трудовий договір розірвано з ініціативи Роботодавця до закінчення терміну його дії з підстав, передбачених Кодексом законів про працю.

Наказом №523к від 30.04.2021 року, за підписом т.з.п. Генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Філіппова Ю. О., ОСОБА_1 переведено на посаду головного бухгалтера з 30.04.2021 року по 31.12.2021 року за його заявою, на умовах строкового трудового договору, з повним робочим тижнем (а.с. 44, т. 1).

Наказом №687 від 20.08.2021 року «Про оголошення догани» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення пп. 3.1.4, п. 5.2 «Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства» та п. 2.21 розділу 2 «Обов?язки головного бухгалтера» та п. 4.2 розділу «Відповідальність головного бухгалтера» посадової інструкції головного бухгалтера від 02.02.2021 року, а саме за порушення трудового розпорядку (прогул), з даним наказом ОСОБА_1 ознайомився 20.08.2021 року. Підставою проведення службової перевірки, на підставі якої видано даний наказ, є службова записка начальника відділу економічної безпеки ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Оверченка С. А. від 16.08.2021 року (а.с. 20, т. 2).

Наказом №707 від 30.08.2021 року «Про оголошення догани» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення ст. 7 Закону України «Про електронний цифровий підпис», п. 1.4, п. 2.10 посадової інструкції головного бухгалтера від 02.02.2021 року, з даним наказом ОСОБА_1 ознайомився 31.08.2021 року. Підставою проведення службової перевірки, на підставі якої видано даний наказ, є службова записка начальника відділу економічної безпеки ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Оверченка С. А. від 19.08.2021 року (а.с. 59, т. 1).

Наказом №708 від 31.08.2021 року «Про оголошення догани» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення п. 2.8 та п. 2.17 посадової інструкції головного бухгалтера від 02.02.2021 року, з даним наказом ОСОБА_1 ознайомився 31.08.2021 року. Підставою проведення службової перевірки, на підставі якої видано даний наказ, є службова записка начальника відділу економічної безпеки ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Оверченка С. А. від 05.08.2021 року та директора з персоналу ОСОБА_3 від 31.08.2021 року (а.с. 60, т. 1).

Наказом №709 від 31.08.2021 року «Про оголошення догани» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення п. 2.1, п. 2.4, п. 2.6, п. 2.19 посадової інструкції головного бухгалтера від 02.02.2021 року, з даним наказом ОСОБА_1 ознайомився 31.08.2021 року. Підставою проведення службової перевірки, на підставі якої видано даний наказ, є службова записка директора безпеки ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Бібіка О. В. від 19.08.2021 року (а.с. 61, т. 1).

Наказом №710 від 31.08.2021 року «Про заходи реагування щодо несвоєчасної виплати заробіної плати» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення п. 2.7, п. 2.8, п. 2.13, п. 2.17 посадової інструкції головного бухгалтера від 02.02.2021 року, з даним наказом ОСОБА_1 ознайомився 31.08.2021 року. Підставою проведення службової перевірки, на підставі якої видано даний наказ, є службова записка начальника фінансового відділу ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Величко Г. С. від 25.08.2021 року (а.с. 62, т. 1).

Наказом №1050к від 31.08.2021 року «Про припинення трудового договору» за підписом в. о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Ничипоренко О. В. ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, з даним наказом ОСОБА_1 ознайомився 31.08.2021 року (а.с. 63, т. 1).

Також встановлено, що 25.08.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Голови правління АТ «Українська залізниця» із заявою щодо можливих порушень т.в.о. Генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Філіпповим Ю. О. фінансово-господарської дисципліни (а.с. 83-84, т. 1).

Листом від 01.09.2021 року №АЦК-15/13 за підписом заступника директора Комплаєнс та антикорупційного офісу АТ «Українська залізниця» Пілецької Н. О. повідомлено ОСОБА_1 , що за результатом його повідомлення від 25.08.2021 року щодо можливих порушень т.в.о. Генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Філіпповим Ю. О. фінансово-господарської дисципліни прийнято рішення щодо необхідності перевірки даної інформації шляхом ініціювання спеціальної перевірки ревізійною комісією ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод». Також, ОСОБА_1 направлено пам?ятку викривача (а.с. 85-86, т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що накази про накладення дисциплінарного стягнення №687 від 20.08.2021 року, №707 від 30.08.2021 року, №708 від 31.08.2021 року та №709 від 31.08.2021 року не оскаржувались позивачем та є правомірними. А відтак, накази №710 та №1050к від 31.08.2021 року, скасувати які просить позивач, також є правомірними, оскільки відповідачем доведено факти систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та те, що до позивача раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Згідно зі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

На підставі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Перш ніж винести працівникові догану чи звільнити його роботодавець повинен отримати від нього письмові пояснення з приводу вчиненого дисциплінарного правопорушення. Якщо на підставі такого пояснення працівника роботодавець дійде висновку, що дисциплінарний проступок дійсно мав місце і відсутні будь-які обставини, які можна було б вважати такими, що виключають притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, то роботодавець видає наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), за передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України).

У пункті 22 вищевказаної постанови роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом, передбачені ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Із матеріалів справи встановлено, що 16.08.2021 року відділом економічної безпеки проведено вибіркову перевірку додержання вимог «Правил внутрішнього трудового розпорядку на ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» в частині дотримання робочого часу, за результатами якої начальником відділу економічної безпеки Овчеренком С. А. було складено службову записку. Згідно зазначеної службової записки виявлені факти систематичного порушення вимог «Правил внутрішнього трудового розпорядку ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» з боку головного бухгалтера ОСОБА_1 , який 11.06.2021 року, 18.06.2021 року, 02.07.2021 року, 09.07.2021 року та 16.07.2021 року самовільно залишав своє робоче місце та був відсутній на робочому місці більше трьох годин поспіль без поважних причин, що підтверджується роздруківками даних системи контролю доступу «STOP-Net» (а.с. 17, т. 2).

У пояснювальній записці від 17.08.2021 року ОСОБА_1 підтвердив факт відсутності на робочому місці, при цьому зазначив, що особисто погоджував це з директором ОСОБА_4 (а.с. 23, т. 2).

За результатами зазначеної службової перевірки наказом №687 від 20.08.2021 року оголошено догану.

Також встановлено, що 18.08.2021 року на ім`я в.о. генерального директора ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» Димитриєнка Д. М. надійшла службова записка від керівника департаменту з економіки та фінансів Таболіної Т. С. щодо неможливості проведення перевірки наявності умов зберігання ключів ЕЦП, а саме у головного бухгалтера ОСОБА_1 , оскільки останнім не надано відповідну інформацію (а.с. 27, т. 2).

Як зазначено в пояснювальній записці ОСОБА_1 від 20.08.2021 року, ним було передано ключ ЕЦП директору з безпеки ОСОБА_5 , оскільки в період із 09.08.2021 року по 13.08.2021 року він був відсутній на робочому місці внаслідок тимчасової непрацездатності (а.с. 20-21, т. 2).

Проведеною відділом економічної безпеки службовою перевіркою щодо захисту інформації, запропоновано притягнути головного бухгалтера ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та розглянути питання щодо його відповідності займаній посаді (а.с. 20, т. 2).

За результатами зазначеної службової перевірки наказом №707 від 30.08.2021 року оголошено догану.

На підставі службової записки відділу економічної безпеки від 05.08.2021 року, за дорученням керівництва, відділом по роботі з персоналом організовано та проведено службову перевірку щодо фактів порушень вимог табельного обліку, як робітниками, так і керівниками підрозділів ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (а.с. 30, т. 2).

Відповідно до службової записки від 31.08.2021 року відділом з персоналу, в порушення вимог Положення по веденню табельного обліку на ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» та Посадової інструкції головного бухгалтера, виявлено суттєві недоліки щодо ведення та складання табелів обліку робочого часу у відділі бухгалтерії (а.с. 29, т. 2).

За результатами зазначеної службової перевірки наказом №708 від 31.08.2021 року ОСОБА_1 оголошену догану, у зв`язку із порушенням посадової інструкції та Положення по веденню табельного обліку на ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод».

Крім цього, 25.08.2021 року за дорученням керівництва відділом економічної безпеки ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» організованого та проведено службову перевірку стосовно повноти та своєчасності виконання наказів №375 та №376 від 24.05.2021 року, виданих т.з.п. Генерального директора ОСОБА_4 за результатами розгляду звіту ревізійної комісії ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод».

За результатами вказаної перевірки складено службову записку від 31.08.2021 року щодо невиконання окремих пунктів вказаних наказів ОСОБА_1 та запропоновано притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності (а.с. 33, т. 2). В подальшому ОСОБА_1 оголошену догану наказом №708 від 31.08.2021 року.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося учасниками справи, зазначені накази про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не оскаржено, строк на їх оскарження закінчився, із позовом про скасування цих наказів позивач до суду не звертався.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі п.3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

При звільненні працівника на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України необхідно враховувати, що на працівника покладаються обов`язки, які складають зміст його трудової функції, а також обов`язок додержуватись внутрішнього трудового розпорядку, який встановлено законодавством та локальними нормативними актами.

Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 року у справі №714/395/17 висловив правовий висновок, який полягає в тому, що систематичне порушення трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності та порушив її знову. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України суд зобов`язаний перевірити всі накази про накладення дисциплінарного стягнення, які ввійшли в систему для звільнення, незалежно від того, чи оскаржувався кожен наказ окремо в установленому законом порядку. Лише правомірно накладені стягнення можуть ураховуватись і бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Апеляційний суд звертає увагу, що факт існування наказів про накладення дисциплінарних стягнень №687 від 20.08.2021 року, №707 від 30.08.2021 року, №708 від 31.08.2021 року та №709 від 31.08.2021 року не є безумовною підставою для звільнення позивача за систематичне порушення трудової дисципліни, оскільки зазначені накази видано протягом незначного проміжку часу, докази того, що ОСОБА_1 раніше порушував трудову дисципліну та притягувався до відповідальності у матеріалах справи відсутні, що свідчить про відсутність системності вчинення порушень позивачем.

При цьому, як видно зі змісту зазначених наказів про накладення дисциплінарних стягнень, усі порушення стосуються виконання різних посадових обов`язків та були виявлені з 16 по 31 серпня 2021 року. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що під час проведення службових розслідувань була надана будь-яка оцінка письмовим поясненням ОСОБА_1 щодо обставин, які стали підставою для перевірок.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

За таких обставин, суд доходить висновку, що звільнення ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону та порушує право позивача на працю.

Колегія суддів також звертає увагу, що ОСОБА_1 було звільнено наказом від 31.08.2021 №710 «Про заходи реагування щодо несвоєчасної виплати заробітної плати», тому у роботодавця були відсутні підстави видавати наказ №1050к від 31.08.2021 року про припинення трудового договору.

Разом з тим, послання позивача на причинно-наслідковий зв`язок його звільнення із набуттям ним статусу викривача є безпідставними, оскільки, як встановлено з матеріалів справи, ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» дізналось про статус ОСОБА_1 , як викривача, 01.09.2021 року, тобто, після видання наказу про звільнення, що підтверджується листом від 01.09.2021 року №АЦК-15/13 за підписом заступника директора Комплаєнс та антикорупційного офісу АТ «Українська залізниця» Пілецької Н.О.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що накази №710 та №1050к підлягають скасуванню.

Разом з цим, колегія суддів не вбачає підстав для пон6овлення ОСОБА_1 на роботі.

Так, згідно з частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін (частина третя статті 21 КЗпП України).

Статтею 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку трудового договору (пункти 2, 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі №753/16193/16-ц, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2018 року у справі №761/27037/17-ц, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 грудня 2018 року у справі №757/26016/17-ц зроблено висновок, що «підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункт 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам статті 23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв`язку із закінченням строку. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частиною першою статті 36 КЗпП».

Встановлено, що 30.04.2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» було укладено трудовий договір, строк дії якого з 30.04.2021 року по 31.12.2021 року (а.с. 42-44, т. 1). Умови зазначеного договору не передбачають можливість продовження строку його дії, трудові відносини між сторонами після 31.12.2021 року не продовжувались.

Тому, враховуючи встановлену протиправність наказів про звільнення, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 слід вважатизвільненим з посади головного бухгалтера у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору з 31.12.2021 року

Відповідно до ч.1,2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що звільнення позивача є незаконним, то у відповідності до вимог ст. 235 КЗпП України, останній має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Положеннями ст. 236 КЗпП України визначено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 .

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до ст. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки ПрАТ ДТРЗ №194 від 04.112021 року, на момент звільнення середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становила 75 881,72 грн (т. 2, а.с. 207).

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 3613,42 грн.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 середній заробіток за час вимушеного прогулу складає: 3613,42 грн * 86 робочих днів = 310 754,12грн (за період з 01.09.2021 року по дату закінчення строку дії трудового договору - 31.12.2021 року).

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог закону, з відповідача слід стягнути 11 972,85 грн судового збору за подання позову та апеляційної скарги в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,376,381 - 384 ЦПК України, суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022 року скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», третя особа - акціонерне товариство «Українська залізниця», про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Скасувати наказ Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» №710 від 31 серпня 2021 року «Про заходи реагування щодо несвоєчасної виплати заробітної плати», яким ОСОБА_1 звільненого з посади головного бухгалтера.

Скасувати наказ Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» №1050к про припинення трудового договору від 31 серпня 2021 року.

Вважати ОСОБА_1 звільненим з посади головного бухгалтера у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору з 31 грудня 2021 року.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2021 року по 31 грудня 2021 року у розмірі 310 754 (триста десять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 12 копійок.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» 11 972 (одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) гривні 85 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 04 травня 2023 року.

Головуючий:

Судді: