ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/7223/21 Номер провадження 22-ц/814/1557/23Головуючий у 1-й інстанції Шинкарчук Я.А. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2021 року у справі заза заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви до Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 66540161 від 17.08.2021 відкритим на підставі виконавчого напису нотаріуса № 12740 від 22.06.2021.

В обґрунтування заяви зазначає, що має намір звернутись з позовом про визнання виконавчого напису № 12740 від 22.06.2021 таким, що не підлягає виконанню, отже вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупинення стягнення, яке здійснюється у виконавчому провадженні №66540161.

Звертає увагу суду, що в разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ буде визнаний таким, що не підлягає виконанню. При цьому, на даний час фактично здійснюється стягнення за виконавчим провадженням, шляхом звернення стягнення на заробітну плату позивача, а отже існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2021 рокуу задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив заявник, подавши апеляційну скаргу, у доводах якої, посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу скасувати та постановити нову, про задоволення заяви у повному обсязі.

Зазначає, що місцевим судом безпідставно відмовлено у задоволенні заяви та суд дійшов помилкового висновку, що заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. А також суд помилково визначив, що відсутня реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні заяви місцевий суд вказав, що заявник не навів жодних обґрунтованих підстав, для необхідності застосування заходів забезпечення позову, а отже дійшов висновку про безпідставність заяви.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 зазначено, що «застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 20 грудня 2017 № 7861, вчиненого Приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову».

Заяник вказує, що 17 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Поляковим Володимиром Володимировичем було відкрито виконавче провадження ВП №66540161 відносно ОСОБА_1 . Зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 4306,08 гривень.

Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича від 22.06.2021, який зареєстрований в реєстрі за №12740 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 43060,75 грн.

Відповідно до постанови приватного виконавця від 28.09.2021 у ВП №66540161 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого відкрито виконавче провадження, заявник має намір оскаржувати та визнавати таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, а отже колегія суддів вважає, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Отже, наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується у судовому порядку.

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 12740, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 22.06.2021, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

За змістом ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом.

Отже, з наведеного слідує, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 10 вересня 2021 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим провадженням № 66540161 від 17.08.2021 відкритим на підставі виконавчого напису нотаріуса № 12740 від 22.06.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

В.М. Триголов