ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3078/23 Справа № 212/8499/19 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 212/8499/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «173 квартал»

відповідачі ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «АУГУСТ АЛЬЯНС»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Горбенко Ірина Василівна, на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року, яке ухвалено суддею Чайкіним І.Б. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 22 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «173 квартал» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС», третя особа Криворізька міська рада, про скасування рішень та визнання акту недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Криворізької міської ради № 3196 від 22 квітня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_1 , вилучення, розірвання договорів оренди та надання їх в оренду для розміщення торгівельного комплексу із зупинкою громадського транспорту» 173-й квартал», Товариству з обмеженою відповідальністю «173 квартал» було передано в оренду дві земельні ділянки загальною площею 0,0754 га. В договорі оренди № 05 значиться, що на земельній ділянці знаходиться тимчасова споруда торгівельного комплексу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2010 року було визнано право власності на споруду: зокрема за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно, яке складається 2/10 частини споруди торгівельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказане рішення було оскаржено та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2011 року скасовано і направлено справу на новий розгляд, який не відбувся, оскільки ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2012 року позовну заяву залишено без розгляду.

Вказаною ухвалою було встановлено, що тимчасова споруда є самочинним будівництвом.

Всупереч вимогам закону, ОСОБА_1 свідомо подав на реєстрацію права власності 2/10 частки споруди та реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 листопада 2018 року, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності 2/10 частки споруди торгівельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 .

Згодом ОСОБА_1 передав 2/10 частки споруди торгівельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 на підставі акту передачі нерухомого майна ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС» від 24 квітня 2019 року та державним реєстратором Прокопович Ганною Михайлівною обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 471439241 від 31 травня 2019 року.

Оскільки ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС» отримало у власність на підставі недійсного правочину та не має права розпоряджатися часткою споруди, позивач важає за необхідне визнати недійсним акт передачі нерухомого майна від 21 жовтня 2019 року.

Таким чином, внаслідок незаконного набуття права власності ОСОБА_1 на частину споруди порушені права ТОВ «173 квартал», як землекористувача, оскільки така ситуація не дає можливості ТОВ «173 квартал» закінчити будівництво торгівельного комплексу на земельній ділянці, яка була отримана в орендне користування з цією метою.

На підставі наведеного вище позивач просив суд визнати та скасувати рішення державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Прокопович Ганни Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44003971 від 13 листопада 2018 року. Визнати недійсним акт приймання передачі нерухомого майна від 24 квітня 2019 року укладений між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС». Скасувати рішення державного реєстратора Прокопович Ганни Михайлівни обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 471439241 від 31 травня 2019 року. Визнати недійсним акт приймання передачі нерухомого майна № 1279 від 12 живтня 2019 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС» та ОСОБА_1 . Скасувати рішення державного реєстратора Профатілової Марини Сергіївни Комунального підприємства «Криничне бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 49328854 від 24 жовтня 2019 року та стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Прокопович Ганни Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44003971 від 13 листопада 2018 року;

Визнано недійсним акт приймання передачі нерухомого майна від 24 квітня 2019 року укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АУГУСТ АЛЬЯНС».

Скасовано рішення державного реєстратора Прокопович Ганни Михайлівни Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 471439241 від 31 травня 2019 року.

Визнано недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна № 1279 від 12 жовтня 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АУГУСТ АЛЬЯНС» та ОСОБА_1 .

Скасувано рішення державного реєстратора Профатілової Марини Сергіївни Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 49328854 від 24 жовтня 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АУГУСТ АЛЬЯНС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «173 КВАРТАЛ» судовий збір у розмірі 4 802 гривні 50 копійок, в рівних частинах по 2 401, 35 гривні з кожного.

Визначено, що заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2019 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в даному випадку відсутній предмет спору, оскільки звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив про порушення права позивача на користування земельною ділянкою площею 0,375 кв.м. кадастровий номер :04:447:0030 за адресою: АДРЕСА_1 , належної позивачу за договором оренди земельної ділянки від 24 травня 2018 року № 2018145 іншого речового права номер запису 26390540 індексний номер 41358786 від 31 травня 2018 року. Строк дії договору до 20 липня 2020 року. З огляду на строк дії оренди договору земельної ділянки від 24 травня 2018 року, станом на 21 липня 2020 року позивач не має прав землекористувача. Договір вичерпав свій термін, спірна земельна ділянка знаходиться у власності територіальної громади м. Кривого Рогу, при цьому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про переважне право орендаря та порушення, в даному випадку, прав землекористувача.

Зауважує на тому, що ТзОВ «173 квартал» не доведено, які саме перешкоди вчинено ОСОБА_1 , як співвласником 2/10 частки окремо розташованої одноповерхової споруди торгівельно-зупиночного комплексу, в той час як майно належить співвласникам на праві спільної часткової власності, частки внатурі не виділені, отже є недопустимим встановлення такої обставини, як наявність перешкод для позивача саме утворених часткою, що належить відповідачу. До матеріалів справи не долучено висновків судової земельно-технічної експертизи в обґрунтування теоретично поставленого позивачем твердження щодо існування перешкод в землекористуванні.

Відповідач ОСОБА_1 набув нерухоме майно шляхом укладання посвідченого договору купівлі - продажу частки споруди 05 лютого 2001 року, який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. і зареєстрованим в реєстрі № 717, форма і зміст договору відповідають вимогам закону як на дату укладення правочину, так і на цей час нормам Цивільного кодексу України.

Апелянт вказує на те, що відповідачем ОСОБА_1 набуто у приватну власність 2/10 частки окремо розташованої одноповерхової споруди торгівельно зупиночного комплексу «173 квартал» за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, з 05 лютого 2001 року, (договір є чинним та відповідає нормам ЦК УРСР ОСОБА_1 ) він мирно володіє своєю власністю та здійснює підприємницьку діяльність, при цьому скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є незаконним втручанням позивача у володіння та користування відповідачм своєю часткою.

Також апелянт вказує на те, що доводи позивача, що відповідач вчинив незаконні дії з державної реєстрації свого майна є безпідставні та необґрунтовані.

Крім того апелянт зауважує на тому, що відповідач має законні підстави утворення Товариства з обмеженою відповідальністю «АУГУСТ АЛЬЯНС» і внесення вкладу учасника до статутного капіталу своїм майном, скасування рішення від 14 липня 2022 року не відміняє фактичного перебування 2/10 часток споруди торгівельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у діяльності товариства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на переконання представника позивача, апеляційну скаргу залишити без задоовлення.

Подане представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 повторне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника відповідача в інших судових засіданнях та необхідністю ознайомлення з матеріалами цивільної справи колегія суддів відхиляє, оскільки 23 березня 2023 року судове засіданя по даній справі було відкладено за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 та протягом вказаного часу представник відповідача мала можливість ознайомитись з матералами справи, однак таким правом не скористалась, доказів неможливості скористатись таким правом колегії суддів не надала.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки відповідача ОСОБА_1 та його представника в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «173 квартал» - Лозицького О.П., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, з наступних підстав.

Як установлено судом та убачається із матеріалів справи, рішенням Криворізької міської ради № 3196 від 22 квітня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Тухачевського, вилучення, розірвання договорів оренди та надання їх в оренду для розміщення торговельного комплексу із зупинкою громадського транспорту «173-й квартал»», товариству з обмеженою відповідальністю «173 квартал» було передано в оренду дві земельні ділянки загальною площею 0,0754 га (том 1 а.с.10,11).

На підставі зазначеного рішення між Криворізькою міською радою та ТзОВ «173 квартал» 25 травня 2009 року було укладено договів оренди земельної ділянки площею 0.379 кв.м., кадастровий номер :04:447:00029, який зареєстровано у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 20 липня 2009 року за № 06 (том 1 а.с.12-15). Договір оренди земельної ділянки площею 0.375 кв.м., кадастровий номер :04:447:00030, який зареєстровано у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» 20 липня 2009 року за № 05. В пункті 3 цього договору зазначено, що на земельній ділянці знаходиться тимчасова споруда торговельного комплексу (том 1 а.с.16-19).

Земельні ділянки надано ТзОВ «173 квартал» для будівництва торговельного комплексу із зупинкою громадського транспорту «173-й квартал».

На земельній ділянці площею 0.379 кв.м., кадастровий номер :04:447:00029, побудовано торговельний комплекс, якому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 (том 1, а.с.21).

Договір оренди земельної ділянки № 05 було поновлено кілька разів, останнього разу - рішенням Криворізької міської ради від 28 березня 2018 року № 2619: термін дії до 20 липня 2020 року до якого, у зв`язку з допущеною помилкою в написанні адреси земельної ділянки було внесено зміни рішенням Криворізької міської ради від 25 квітня 2018р. № 2671: з « АДРЕСА_3 » на «Едуарда Фукса» (том 1, а.с.22,23).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2010 року у справі № 2-1039/2010 за ОСОБА_3 було визнано право власності на нерухоме майно, яке складається з 3/10 частини нежитлового приміщення одноповерхової споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно, яке складається з 2/10 частини нежитлового приміщення одноповерхової споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (том 1, а.с.24-27).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2011 року рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2010 року було скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2012 року позовну заяву було залишено без розгляду (том 1, а.с.28-31).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Прокопович Ганною Михайлівною було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44003971 від 13 листопада 2018 року, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності 2/10 частки споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 . Підставою виникнення права власності вказано: рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 квітня 2010 року, справа № 2-1039/2010 (том1, а.с.32,33).

Державним реєстратором Прокопович Ганною Михайлівною обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47139241 від 31 травня 2019 року, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності 2/10 частки споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 за ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС», підставою виникнення права власності вказано: акт приймання-передачі нерухомого майна виданий 24 квітня 2019 року (том 2, а.с.89), видавник: сторони: ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС», ОСОБА_1 , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 вересня 2019 року (том 1, а.с.36-37).

Згідно інформації, що міститься в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 01 жовтня 2019 року: ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС» зареєстроване 18 квітня 2019 року, єдиним учасником та директором є ОСОБА_1 (том 1, а.с.38).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 листопада 2019 року, право власності на частку Споруди зареєстроване за ОСОБА_1 . Реєстрація проведена державним реєстратором Профатіловою Мариною Сергіївною комунального підприємства «Криничанського бюро технічної інвентаризації», якою було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 49328854 від 24 жовтня 2019 року, підставою виникнення права власності вказано: рішення № 5 від 21 жовтня 2019 року, видавник: учасник ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС» ОСОБА_1 та Акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 1279, виданий 21 жовтня 2019 року, сторони: ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС», ОСОБА_1 (том 1, а.с.68).

Згідно листа Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради за вих.№ 17/02-08/1842 від 13 червня 2019 року з доданим до нього протоколом № 2 технічної ради від 28 травня 2019 року додаток 17, до Криворізької міської ради надійшло звернення від 28 листопада 2018 року громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та представника ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП» щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації проекту землеустрою під розміщення споруди за адресою АДРЕСА_3 . В межах земельної ділянки з кадастровим номером :04:447:0030, наданої ТзОВ «173 квартал» в оренду для розміщення торгівельного комплексу із зупинкою громадського транспорту на АДРЕСА_5 частина споруди АДРЕСА_3 загальною площею 131,7 кв.м., власниками якої є: ОСОБА_1 2/10 частки власності та ТОВ «ДЖІ ЕР СІ ГРУП» - 3/10 частки власності (відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав).

В листі від 13 червня 2019 року Департамент регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконкому Криворізької міської ради рекомендував ТзОВ «173 квартал» звернутися з клопотанням до міської ради з питання отримання згоди на розподіл земельної ділянки (том 1, а.с.39-42).

Рішенням Криворізької міської ради від 30 червня 2020 року № 4831 розгляд поданих документів було зупинено. В рішенні зазначено, що установлено, що в межах земельної ділянки (кадастровий номер :04:447:0030) розміщена частина споруди за адресою АДРЕСА_3 , що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності громадянина ОСОБА_1 (2/10 частки), та відносно зареєстрованого нерухомого майна триває судовий розгляд щодо усунення перешкод у користуванні власністю та про скасування державної реєстрації права власності на 2/10 частки нерухомого майна. судові справи № 212/9332/18 (том 3, а.с.101).

Приватний нотаріус Літвінова І.І. у довідці від 24 січня 2022 року повідомила, що 05 лютого 2001 року за номером по реєстру 717, нею був посвідчений договір купівлі-продажу 2/10 часток розташованої одноповерхової споруди торгівельно-зупиночного комплексу «173 квартал» А-1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , між продавцем ТОВ "МЕДСНАБ" та покупцем ОСОБА_1 (том 3, а.с.111).

Рішенням Криворізької міської ради від 24 листопада 2021 року за № 999 на підставі рішення міської ради від 27 жовтня 2021 року № 879 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під існуючими забудовами» земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер: :04:447:0030 площею 0,0375 (га) включено у перелік земельних ділянок, відносно яких припиняється право комунальної власності.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Прокопович Г.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44003971 від 13 листопада 2018 року, скасування рішення державного реєстратора Прокопович Г.М. Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 471439241 від 31 травня 2019 року та скасування рішення державного реєстратора Профатілової М.С. Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 49328854 від 24 жовтня 2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація за відповідачем ОСОБА_1 права власності на 2/10 частини споруди торгівельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була здійснена державним реєстратором Прокопович Ганною Михайлівною 13 листопада 2018 року, на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2010 року у справі № 2-1039/2010, яке було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2011 року, тобто з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інсанції, огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачений порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, а саме: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Відповідно до приписів статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» текст документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, повинен бути написаний розбірливо. Прізвище, ім`я, по батькові фізичних осіб та їх місце проживання, а також найменування юридичних осіб та їх місцезнаходження повинні бути написані повністю.

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

В прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов`язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду. Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Із матеріалів справи убачається, що державний реєстратор Прокопович Г.М. порушила вищенаведені норми чинного законодавства та здійснила державну реєстрацію права власності 13 листопада 2018 року на 2/10 частки споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 на підставі скасованого рішення суду, що, як наслідок, тягне за собою визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Дніпровської філії комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Прокопович Г.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44003971 від 13 листопада 2018 року, скасування рішення державного реєстратора Прокопович Г.М. Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 471439241 від 31 травня 2019 року та скасування рішення державного реєстратора Профатілової М.С. Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 49328854 від 24 жовтня 2019 року, тому суд першої інстації дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаних позовних вимог позивача.

При цьому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_1 набув нерухоме майно шляхом укладання посвідченого договору купівлі - продажу частки споруди 05 лютого 2001 року, який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. і зареєстрованим в реєстрі № 717, форма і зміст договору відповідають вимогам закону як на дату укладення правочину, так і на цей час нормам Цивільного кодексу України та про те, що доводи позивача, що відповідач вчинив незаконні дії з державної реєстрації свого майна є безпідставні та необґрунтовані, оскільки державним реєстратором Прокопович Г.М. було здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на 2/10 частки споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 з порушенням вимог законодавства, оскільки з поданих ОСОБА_1 документів не можливо було встановити набуття речових прав на нерухоме майно.

Ухвалюючи рішення про визнання недійсним акту приймання - передачі нерухомого майна від 24 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС» та визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна № 1279 від 12 жовтня 2019 року, укладеного між ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС» та ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не набув права власності на спірне майно за судовим рішенням, оскільки рішення суду було скасовано, реєстрація права власності на підставі скасованого рішення суду є незаконною, тому ОСОБА_1 не мав права на відчуження цього майна на користь товариства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України, цивільні права та обв`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути як правочини (пункт 1), так і інші юридичні факти (пункт 4).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 - учасник ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС» передав право власності на 2/10 частки споруди, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 до статутного капіталу ТзОВ «АУГУСТ АЛЬЯНС» та повернув його у зв`язку з його виходом, що оформлено актами приймання-передачі нерухомого майна.

Акт приймання-передачі майна до складу статутного фонду є правочином, який підтверджує волевиявлення сторін, має юридичні наслідки - набуття та припинення права власності на нерухоме майно.

Отже, двосторонній акт у даних правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін даного двостороннього правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків, а тому у даних правовідносинах саме оскарження правочину, оформленого актом (у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України), є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків в розумінні статті 16 Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За нормами частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції згідно положень ЦК України наділені не лише сторона (сторони) такого правочину, але й інші, треті особи, які не є сторонами такого правочину, однак мають статус «заінтересованих осіб», тобто які на час розгляду справи судом не були стороною правочину, не мають права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендують на те, щоб майно в натурі було передано їм у володіння.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає у тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Оскільки ОСОБА_1 не набув права власності на спірне майно за судовим рішенням, оскільки рішення суду було скасовано, реєстрація права власності на підставі скасованого рішення суду є незаконною, ОСОБА_1 не мав права на відчуження цього майна на користь товариства, тому суд першої інстації дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаних позовних вимог позивача.

При цьому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку відсутній предмет спору, оскільки звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив про порушення права позивача на користування земельною ділянкою площею 0,375 кв.м. кадастровий номер :04:447:0030 за адресою: АДРЕСА_1 , належної позивачу за договором оренди земельної ділянки від 24 травня 2018 року № 2018145 іншого речового права номер запису 26390540 індексний номер 41358786 від 31 травня 2018 року. Строк дії договору до 20 липня 2020 року. З огляду на строк дії оренди договору земельної ділянки від 24 травня 2018 року, станом на 21 липня 2020 року позивач не має прав землекористувача. Договір вичерпав свій термін, спірна земельна ділянка знаходиться у власності територіальної громади м. Кривого Рогу, при цьому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про переважне право орендаря та порушення, в даному випадку, прав землекористувача, з огляду на наступне.

Матеріально правовий інтерес позивача в даному випадку полягає у належній реалізації правом користування земельною ділянкою. Так, ТзОВ «173 квартал» повідомив Орендодавця Криворізьку міську раду про намір поновити договір оренди земельної ділянки від 24 травня 2018 року № 2018145 та надав відповідні документи. Рішенням Криворізької міської ради від 30 червня 2020 року № 4831 розгляд поданих документів було зупинено. В рішенні зазначено, що установлено, що в межах земельної ділянки (кадастровий номер :04:447:0030) розміщена частина споруди за адресою АДРЕСА_3 , що відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває у власності громадянина ОСОБА_1 (2/10 частки), та відносно зареєстрованого нерухомого майна триває судовий розгляд щодо усунення перешкод у користуванні власністю та про скасування державної реєстрації права власності на 2/10 частки нерухомого майна.

Щодо доводів апелянта про те, що договір оренди вже не діє та надано дозвіл на розробку проекту землеустрою іншим особам, то реалізація земельних прав не є підставою для відмови іншим особам у їх реалізації. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом договір оренди земельної ділянки був чинним, тобто права позивача, як землекористувача, є порушеними.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що в даному випадку предметом спору є незаконна реєстрація права власності відповідача ОСОБА_1 на 2/10 частки споруди торговельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та той факт, що Договір оренди вичерпав свій термін та спірна земельна ділянка знаходиться у власності територіальної громади м. Кривого Рогу, не спростовує висновків суду першої інстанції про здійснення державної реєстрації прав на підставі скасованого рішення суду та порушення прав позивача на момент звернення до суду з даним позовом.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ТзОВ «173 квартал» не доведено, які саме перешкоди вчинено ОСОБА_1 , як співвласником 2/10 частки окремо розташованої одноповерхової споруди торгівельно-зупиночного комплексу, в той час як майно належить співвласникам на праві спільної часткової власності, частки внатурі не виділені, отже є недопустимим встановлення такої обставини, як наявність перешкод для позивача саме утворених часткою, що належить відповідачу. До матеріалів справи не долучено висновків судової земельно-технічної експертизи в обґрунтування теоретично поставленого позивачем твердження щодо існування перешкод в землекористуванні, оскільки предметом даного судового розгляду є неправомірність здійснення державної реєстрації прав на підставі скасованого рішення суду, а не встановлення наявності перешкод в землекористуванні.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем ОСОБА_1 набуто у приватну власність 2/10 частки окремо розташованої одноповерхової споруди торгівельно зупиночного комплексу «173 квартал» за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, з 05 лютого 2001 року, (договір є чинним та відповідає нормам ЦК УРСР ОСОБА_1 ) він мирно володіє своєю власністю та здійснює підприємницьку діяльність, при цьому скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є незаконним втручанням позивача у володіння та користування відповідачм своєю часткою, оскільки предметом судового розгляду є саме здійснення державної реєстрації прав на підставі скасованого рішення суду, а не на підставі договору купівлі - продажу частки споруди від 05 лютого 2001 року, який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І. і зареєстрованим в реєстрі № 717.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має законні підстави утворення Товариства з обмеженою відповідальністю «АУГУСТ АЛЬЯНС» і внесення вкладу учасника до статутного капіталу своїм майном, скасування рішення від 14 липня 2022 року не відміняє фактичного перебування 2/10 часток споруди торгівельно-зупиночного комплексу «173 квартал», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у діяльності товариства, оскільки в даному випадку право відповідача ОСОБА_1 на утворення Товариства з обмеженою відповідальністю «АУГУСТ АЛЬЯНС» і внесення вкладу учасника до статутного капіталу своїм майном не оспорюється, натомість матералами справи установлено, що ОСОБА_1 не набув права власності на спірне майно за судовим рішенням, оскільки рішення суду було скасовано, реєстрація права власності на підставі скасованого рішення суду є незаконною, тому ОСОБА_1 не мав права на відчуження цього майна на користь товариства.

Колегія суддів зауважує, що аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Горбенко Ірина Василівна, залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2023 року.

Головуючий:

Судді: