Справа 556/755/23
Номер провадження 2/556/245/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2023. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Котик Л.О.,

при секретарі Соловей Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,24 га, що розташовані на території Воронківської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 .. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається із земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,24 га, що розташовані на території Воронківської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області.

Заповіт відсутній.

Позивачка спадщину після смерті своєї матері прийняла, оскільки у шестимісячний термін подала заяву про прийняття спадщини до Володимирецької державної нотаріальної контори.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про право власності на спадщину за законом, серії ВСЕ №607277, де зазначено, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочка - ОСОБА_1 .

Згідно із ч.2 статті 524 ЦК 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини,

спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору не має можливості, так як державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ №333345, виданий після смерті ОСОБА_2 .

Просить визнати за нею право власності на дане спадкове майно, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку.

Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 17 березня 2023 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 24 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник Володимирецької селищної ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить прийняти рішення на розсуду суду.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії НОМЕР_1 .

Після смерті спадкодавиці залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 2,24 га, що розташовані на території Воронківської сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ №333345.

Згідно з ч.2 ст.524 ЦК 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усуновителі) померлого.

Згідно ст. 549 ЦК 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як зазначено в довідках №757, №758 від 02.05.2023, виданих Володимирецькою селищною радою Рівненської області, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті проживала одиноко в с. Луко, Володимирецького району Рівненської області.

Згідно довідки №58/01-16 від 13.01.2023, виданої завідувачем Володимирецької державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Володимирецькій державній нотаріальній конторі Рівненської області, згідно даних зі Спадкового реєстру, заведено спадкову справу №405/2005, заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1 .

А як зазначено в свідоцтві про прийняття спадщини за законом, серії НОМЕР_2 , спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочка - ОСОБА_1 .

Як вбачається зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно п.4.15 глави 10 розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.3.3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово- будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом також встановлено, що спадкування майна здійснюється за законом.

Згідно от.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.

Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право

володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Однак, видача державного акту після смерті спадкодавиці не спростовує факту наявності у неї права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавецьфактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_2 набула право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідним сертифікатом, який в подальшому на підставі розпорядження голови Володимирецької районної державної адміністрації №315 від 10.10.2005 був замінений Державним актом. При цьому ОСОБА_1 прийняла спадщину у встановленому законом порядку, написала заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавстом строк, у зв`язку з чим її позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Володимирецької селищної ради Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 2,24 га, які розташовані на території Воронківської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, що належали ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ №333345 від 01.02.2006, у порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5) розділу Х111 Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О.

Учасники процесу:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , жителька АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Володимирецька селищна рада Рівненської області, місцезнаходження: смт Володимирець, вул. Повстанців, 21, Вараський район, Рівненська область, ;