279/2830/23
6/279/21/23

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростень подання старшого державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Розбицької Галини Іванівни про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи, -
В С Т А Н О В И В :
Ініціатор подання звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України боржника , в обґрунтування якого зазначив, що на виконанні у Коростенському відділі державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходиться зведене виконавче провадження №70231590 з виконання виконавчих листів:
-№276/513/18 виданого 24.01.2021 року про стягнення з приватного підприємства фірми «Олфарм» на користь ОСОБА_1 компенсації заробітної плати у розмірі 1231, 01 гривень;
-№276/513/18 виданого 24.01.2022 року про стягнення з приватного підприємства фірми «Олфарм» на користь держави судового збору в сумі 20, 15 гривень.
Керівником ПП фірми «Олфарм» є громадянин України ОСОБА_2 , іпн. НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем відповідно до кожного документу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (18.07.2022 року, 10.08.2022 року, 05.05.2022). Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.
Рішення по сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій , спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що майно у боржника відсутнє, зареєстрованих за боржником транспортних засобів не має, на відкритих банківських рахунках кошти відсутні.

Нерухоме майно було відчужене керівником боржника юридичної особи ПП фірми «Олфарм» до відкриття виконавчого провадження, новим власником якого є Приватне підприємство фірма «Оптіком», керівником якої являється той самий ОСОБА_2 .

04.11.2022 року, 24.03.2023 року на адресу підприємства-боржника надсилались виклики щодо явки керівника боржника-юридичної особи до виконавця для пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак керівник ПП фірми «Олфарм» на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи, що рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи Приватного підприємства фірми «Олфарм» Пенделяка Юрія Івановича, РНОКПП НОМЕР_2 до виконання зобов`язань на підставі виконавчих листів №276/219/17, №276/513/18, №276/513/18.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними

цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Частина 1 ст. 33 Конституції України передбачає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Пункт 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначає, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до статті 18 Закону України « Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі умисні діяння ( дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Застосування заявлених обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, і тягар доказування в таких справах покладається на державного виконавця (приватного виконавця).

Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, на які посилається суб`єкт подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Позиція щодо неправомірності заборони виїзду за кордон без оцінки індивідуальних обставин боржника на підставі лише факту наявності невиконаного грошового зобов`язання, викладена також в рішенні ЄСПЛ у справі «Хлюстов проти Росії».

Наявність заборгованості, відсутність у особи офіційних доходів або майна, на що можливо звернути стягнення, на що в поданні вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків.

Належних доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань до подання не додано.

Задоволення подання можливо лише за умови доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов`язання, оскільки юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Приймаючи до уваги вищенаведене, подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.441 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Коростенського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Розбицької Галини Іванівни про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України керівника боржника юридичної особи відмовити.

Копію ухвали направити державному виконавцю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 днів з дня її проголошення .

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня її вручення.

Суддя: