Справа №345/3554/22
Провадження № 2/345/76/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Долинка Орест Антонович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

що сторони зареєстрували шлюб 15.06.2002. Від спільного проживання народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час вже повнолітня, та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони не змогли створити міцної сім`ї через різні погляди на подружнє життя, на сімейні цінності, побут та ведення домашнього господарства, що призвело до втрати один до одного почуття взаємної любові та поваги. Позивач тривалий час перебуває за кордоном, і за цей час відповідачка перестала з ним спілкуватися, неодноразово повідомляла про небажання збереження шлюбу. Спілкування сторін як подружжя фактично вже дано припинено. Тому позивач просить шлюб розірвати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.11.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвалою суду від 12.12.2022 було зупинено провадження у справі та надано сторонам строк для примирення терміном 3 місяці. 17.03.2023 поновлено провадження у справі в зв`язку із закінченням наданого сторонам строку для примирення.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, однак представником подано заяву, в якій він вказує, що за період строку, наданого на примирення, сторони не примирилися, позивач позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити, а розгляд справи проводити без участі позивача та його представника. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій вказує, що позов визнає, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « ОСОБА_5 », а неповнолітнього сина залишити проживати з нею. Крім того, просить розгляд справи проводити без її участі.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 15.06.2002 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Калуського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 196 (а.с.5).

Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час вже повнолітня, та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя не склалося між сторонами через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, що призвело до втрати один до одного почуття любові та поваги та до того, що тривалий час сторони спільно не проживають.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 Сімейного кодексу України).

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України).

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що сторони не змогли зберегти сім`ю, тривалий час спільно не проживають, термін на примирення позитивних результатів не дав, а тому суд вважає встановленим, що перебування в зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечить інтересам позивачки.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідачка в своїй заяві просить після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем " ОСОБА_5 ", а тому після реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідачки слід залишити « ОСОБА_5 ».

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.06.2002 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Калуського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 196 -розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити « ОСОБА_5 ».

Неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: