Єдиний унікальний номер 317/3116/23
Номер провадження 2/317/774/2023
10 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громова І.Б.,
при секретарі судового засідання Ботушанській Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю,
У червні 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю.
Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В належному їй житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які тривалий час у будинку не проживають.
На теперішній час позивачка не має можливості використати своє право на володіння та розпорядження своєю власністю, оскільки в будинку зареєстровані відповідачі.
Позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явилась.
Представник позивачки, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позов просив задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явились. Причини неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань, а також відзиву до суду не надавали, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно зі ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності володіє житловим будинком АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.12.2003, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2099, та копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.02.2004 № 2839146.
Відповідно довідки № 217/13-49 від 06.06.2023, наданої Виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , і має такий склад сім`ї: онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована, але не проживає за вищевказаною адресою з 2019 року по теперішній час, що підтверджується актом, кладеним депутатом Долинської сільської ради Кушнер Ларисою Дмитрівною та сусідами: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 01.06.2023; онук - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований, але не проживає за вищевказаною адресою з 2007 року по теперішній час, що підтверджується актом, кладеним депутатом Долинської сільської ради Кушнер Ларисою Дмитрівною та сусідами: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 01.06.2023.
Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Положеннями ч. 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Приписами ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачі більше року не проживають в будинку, що належить позивачці на праві приватної власності. Відповідачі не несуть будь-якого тягаря щодо утримання житла, що належить позивачці.
Керуючись ст.ст. 72, 156 ЖК України, ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 76-80, 83, 95, 141, 247, 263-265, 280-283, 352-354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод в користуванні власністю - задовольнити в повному обсязі.
Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перешкоди у користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Б. Громова