Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3004/23 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В.П.
Категорія 77 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Галацевич О.М.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в режимі відеоконференції цивільну справу №279/3004/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області, Фонду соціального страхування України, треті особи - голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський Олександр Олександрович, голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області Барановський Олександр Володимирович, Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2023 року, постановлену під головуванням судді Коваленко В.П. в м. Коростень,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області №02-48-к від 10.04.2023 за підписом Голови Комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області Барановського О.В., яким вирішено звільнити ОСОБА_1 18 квітня 2023 року у зв`язку із скороченням чисельності і штату працівників відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу страхових виплат та матеріального забезпечення Коростенського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області або на іншій рівнозначній посаді;

- стягнути з Фонду соціального страхування України та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначає, що з 01.03.2022 ОСОБА_1 обіймала посаду начальника відділу страхових виплат та матеріального забезпечення Коростенського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області, з якої була звільнена 18.04.2023 у зв`язку із скороченням чисельності і штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вказує, що звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України є правомірним лише у випадку, якщо працівника неможливо з його згоди перевести на іншу роботу або якщо працівник відмовився від такого переведення, а тому, для дотримання гарантій прав позивача перед звільненням Фонд соціального страхування України мав запропонувати ОСОБА_1 переведення на відповідні посади в Пенсійному фонді України. Зазначає, що позивачу у передбачений законом спосіб не було запропоновано переведення (зайняття) вакантних посад в Пенсійному фонді України до якого було приєднано в порядку реорганізації Фонд соціального страхування України, зокрема тих, які були введені до штатного розпису ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області у зв`язку з передачею функцій та повноважень попередньо виконуваних працівникам Фонду соціального страхування України. Вважаючи звільнення незаконним просила задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2023 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області, Фонду соціального страхування України, треті особи - голова комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України Бахматський О.О., голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області Барановський О.В., Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за предметною підсудністю.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Фонд соціального страхування є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджений його правлінням. Вказує, що на момент виникнення спору позивач обіймаючи посаду в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області не була державним службовцем, а відтак спір має приватно правовий характер, оскільки виник із трудових відносин, не пов`язаних з проходженням публічної служби, незалежно від участі у ньому суб`єкта публічного права. Стверджує, що трудові права позивача у існуючих правовідносинах було порушено прийняттям незаконного наказу про звільнення №120-к від 13.04.2023 з посади в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області без забезпечення права на переведення. Вважає, що спір, який виник у зв`язку із звільненням працівника з посади, трудова діяльність на якій не пов`язана з проходженням публічної служби має вирішуватися за правилами цивільного судочинства, а тому враховуючи вищевикладене просить скасувати ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2023 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Пенсійний фонд України в Житомирській області просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2023 року залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2023 року залишити без змін. Вказує, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.06.2023 було припинено державну реєстрацію управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області. Зазначає, що ГУ Пенсійного фонду України є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Вказує, що оскільки, ГУ Пенсійного фонду є суб`єктом владних повноважень то позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються, зокрема поновлення на публічній службі, а саме на рівнозначній посаді в ГУ Пенсійного фонду України. Зазначає, що у даній справі для вирішення позовних вимог позивача про відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень необхідно вирішити публічно правовий спір.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Житомирській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції відповідно до законодавства України та є державною установою у централізованій системі державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством економіки України. Вважав, що оскільки між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, то з урахуванням суб`єктного складу його учасників та правовідносин, що виникли між сторонами, він підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції неможливо з огляду на таке.

Відповідно до положень п.1 частини першої ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що позов було пред`явлено до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області, Фонду соціального страхування України з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу страхових виплат та матеріального забезпечення Коростенського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом КАС України, публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і підстава виникнення (з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій, причому такі функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №757/15346/18-ц дається тлумачення терміну публічно-владні управлінські функції. У розумінні пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України термін публічно означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу, тоді як зміст поняття владні полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС У країни юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла до 01.01.2023) визначала наступне:

Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю.

Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

При цьому, питання реорганізації Фонду, його управлінь, подальшого приєднання до Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади, не впливає на правову природу правовідносин щодо перебування позивача на посаді та звільнення з неї в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, та не може розглядатись судом як перебування на публічній службі.

Таким чином, вочевидь видача наказу про звільнення позивача не є реалізацією уповноваженими особами Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області публічно-владних управлінських функцій, та не було спрямовано на задоволення публічного інтересу, а є суто трудовими відносинами працівника та роботодавця.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №460/280/19 зазначено, що для розгляду позову в порядку адміністративного судочинства необхідно встановити: по перше, чи є спір за своєю природою правовим, тобто чи звернення з позовом спрямоване на вирішення юридичного конфлікту між учасниками правовідносин; по друге, чи має такий спір ознаки публічно-правового, тобто чи позовні вимоги ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо особи не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. У протилежному випадку суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Таким чином, на підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що спірні правовідносини є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, а висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 16 червня 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 15 серпня 2023 року.

Головуючий

Судді