печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5382/21-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Бурячок А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчих листах по справі № 118/2674/12, виданих Сімферопольським районним судом АР Крим про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.10.2020 підсудність заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах визначено Печерському районному суду міста Києва.

Представник заявника мотивує заяву тим, що згідно договору №2258/К про відступлення прав вимоги від 15.06.2020 право вимоги за кредитним договором № 148/ФКВ-07, укладеним від 31.05.2007 між ТОВ «Український промисловий банк» (який в свою чергу, відступив право вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 , первісний кредитор відступив права вимоги на користь ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договором поруки, договором про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємною частиною. У зв`язку з викладеним представник заявника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просить суд задовольнити заяву.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

За матеріалами заяви про заміну стягувача у виконавчих листах та Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 06.09.2021 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 231500,12 грн.

Як зазначено заявником, що на виконання зазначеного рішення Сімферопольським районним судом АР Крим видано виконавчі листи по справі №118/2674/12 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості.

Згідно договору №2258/К про відступлення прав вимоги від 15.06.2020 право вимоги за кредитним договором № 148/ФКВ-07, укладеним від 31.05.2007 між ТОВ «Український промисловий банк» (який в свою чергу, відступив право вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 , первісний кредитор відступив права вимоги на користь ТОВ Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договором поруки, договором про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємною частиною.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України можна зробити висновок про те, що заміна кредитора в зобов 'язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов 'язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то ч. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

В ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила: «Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов 'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов 'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Як вже зазначалося, в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 20.11.2013 року, при перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2013 року, встановлено, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень знаходиться електронна копія судового рішення у справі № 118/2674/12, а відтак у даній справі можливе часткове відновлення провадження.

На переконання суду, без часткового відновлення судового провадження у справі № 118/2674/12, яка перебувала в провадженні Сімферопольського районного суду АР Крим, суд на даний час позбавлений процесуальної можливості постановити ухвалу про заміну сторони стягувача його правонаступником, оскільки ухвала про заміну сторони стягувача його правонаступником (як і будь-яка інша ухвала суду на стадії виконання судового рішення) може бути постановлена лише у реально існуючій (відновленій) цивільній справі, в якій встановлені відомості про боржника та стягувача, відновлене судове рішення (хоча б його резолютивна частина), за змістом якого можна встановити зміст права вимоги первісного стягувача та констатувати перехід його прав до наступного стягувача - правонаступника кредитора.

Згідно із ч. 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2015 року вих. №9-490/0/4-15, при вирішенні питання визначення територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, судам необхідно керуватись тим, що забезпечення розгляду справ, яке має бути здійснено на підставах та в порядку, встановлених Законом, передбачає як розгляд та вирішення справ по суті, так і розгляд усіх інших процесуальних питань, які виникають після ухвалення судового рішення у справі (видача виконавчих листів, копій судових рішень, відновлення втраченого провадження тощо).

Зважаючи на відсутність частково відновленого провадження у справі №118/2674/12, яка перебувала в провадженні Сімферопольського районного суду АР Крим, Печерський районний суд м. Києва позбавлений можливості вирішити питання про заміну сторони стягувача його правонаступником.

Отже, заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником подана передчасно.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43, 58, 62, 260, 261, 353, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р.В. Новак