Єдиний унікальний номер 722/820/23
Номер провадження 2-о/722/55/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ратушенка О.М.

секретаря: Кушнір І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сокиряни в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду з вище вказаною заявою в якій просили розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги вказували, що 08.06.2013 року між ними було зареєстровано шлюб під час якого у них народилася дитина ОСОБА_3 .

Проте, їхнє спільне сімейне життя не склалося, з січня 2023 року вони разом не проживають. ОСОБА_2 змінила місце свого проживання, знялася з реєстрації та не приймає будь-якої участі у вихованні і утриманні дитини. Спільний син заявників проживає разом із батьком в АДРЕСА_1 .

З метою добровільного вирішення питання щодо розірвання шлюбу 12.04.2023 року між ними укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини.

Враховуючи викладене заявники просили розірвати укладений між ними шлюб в порядку ст.109 СК України.

Окрім цього, враховуючи необхідність встановлення статусу «одинокий батько», що дасть можливість заявнику оформити соціальну допомогу на дитину, змінити місце його проживання та, після закінчення воєнного стану, виїхати разом з дитиною за кордон, без документального оформлення згоди матері, ОСОБА_1 просив встановити факт самостійного виховання ним малолітнього сина ОСОБА_3 .

Заявники в судове засідання не з`явилися, звернулись до суду з письмовими заявами провести розгляд справи без їхньої участі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті суд вважає, що подана сторонами заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що 08.06.2013 року між заявниками було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського РУЮ за актовим записом №40.

Під час шлюбу у заявників народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 3 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що заявники з січня 2023 року не підтримують між собою шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, разом не проживають, а тому розірвання шлюбу дійсно відповідає їхній волі.

Окрім цього судом встановлено, що розірвання шлюбу не буде порушувати права малолітньої дитини, яка проживає та перебуває на утриманні батька, оскільки згідно договору, укладеного 19.04.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Погорєловою М.Ю., заявники визначили з ким із них буде проживати дитина та яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено, що малолітній син заявників ОСОБА_3 з 2023 року повністю перебуває на самостійному вихованні та утриманні батька ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджуються витягами з реєстру територіальної громади про місце реєстрації дитини, довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 22.04.2023 року, договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 19.04.2023 року, довідкою директора Чернівецького багатопрофільного ліцею №11 «Престиж» №100 від 21.04.2023 року, та визнаються сторонами.

Враховуючи викладене, із врахуванням обґрунтування необхідності встановлення даного юридичного факту для заявника ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне задовольнити подану сторонами заяву в повному об`ємі.

Керуючись ст.ст.24,104,105,109,112-115 СК України ст.ст.2,4,5,7,12,76-89,206,258,259,263,264,265,268,273,315-319,352,354,355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований 08.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського РУЮ у Чернівецькій області за актовим записом №40.

Встановити факт самостійного виховання та утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію даного рішення, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Сокирянський районний суд Чернівецької області відповідно до вимог п. 15.5 Розділу ХІІІ ЦПК України.

Суддя: