Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Шепетко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Деркач А.О.,

позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 законного представника неповнолітньої особи ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_5 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому, просять стягнути з відповідача ОСОБА_4 на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 34 664, 62 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 08.07.2022 о 09 год. 20 хв. в м.Ужгород по вул. Грушевського водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford Fiesta», державний номерний знак НОМЕР_1 був неуважним, не стежив за дорожньою ситуацією, на початку маневру не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху та скоїв наїзд на пішохідному переході на малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 01.08.2022 водія ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Зазначена постанова набула законної сили 12.08.2022.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_4 постраждала малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відразу після здійснення дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 каретою швидкої допомоги була доставлена до Комунального неприбуткового закладу «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради до відділення дитячої хірургії.

ОСОБА_5 перебувала на лікуванні к КНП «Центральна міська клінічна лікарня» з 08.07.2022 по 16.07.2022 та по сьогоднішній день відвідує лікаря, який стежить за перебігом відновлення фізичного стану дитини від ушкоджень. Зокрема, у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди спричиненої водієм ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримала численні фізичні ушкодження, які згідно Виписки-епікриз №11981 (22) від 16.07.2022 є наступними: забійно-рвана рана ділянки лівого гомілково-ступеневого суглоба, множинні забійні садна кінцівок. Основний діагноз відкрита рана ділянки гомілковостопного суглоба, супутний діагноз садно ділянки кульшового суглоба та стегна. Рекомендації щодо лікування: нагляд дитячого травматолога.

Окрім цього, малолітня дитина ОСОБА_5 згідно висновку від 08.09.2022 лікаря психіатра ОСОБА_6 . Ужгородської міської дитячої поліклініки отримала гостру реакцію на стрес внаслідок зазначеної ДТП і панічні атаки, що проявляються у наступному: постійної тривоги, паніки після пережитої ДТП, панічні атаки, коли біля неї рухається транспортний засіб, проблеми зі сном. Призначено лікування: відвідування психолога, прийом курсу препарату «Віта-мелатонін» протягом трьох місяців.

Також, згідно консультації психолога ОСОБА_7 медичного центру ТОВ «Превеншен» від 29.09.2022 у ОСОБА_5 шляхом діагностування за методиками «Неіснуюча тварина», ДАТ, було виявлено: підвищену тривожність, страх залишитися на одинці, розлади сну, страх перед незнайомими людьми, вербальну агресію. Під час спілкування у дитини спостерігаються замкнутість та розгубленість, дитина важко встановлює контакт. Висновок лікаря-психолога ОСОБА_7 наступний: у дитини після потрапляння в ДТП виявлено посттравматичний стресовий розлад. Рекомендації щодо лікування: відвідування психотерапевта; заняття арт-терапією для зменшення емоційного напруження внаслідок ДТП, насичення життя дитини позитивними емоціями.

У контексті вищезазначеного та описаного полягає моральна шкода, яка була завдана дитині ОСОБА_5 через неправомірні дії відповідача ОСОБА_4 . Причинний зв`язок між моральною шкодою завданою дитині ОСОБА_5 і протиправними діями є очевидним. Вина відповідача у вчиненні саме даної ДТП доказана та встановлена в суді.

Крім того, ОСОБА_5 до ДТП, яка з нею трапилася, постійно відвідувала танцювальний ансамбль ЦТР «Зіраті-Зефірчик» і була включена до складу групи ансамблю для участі у Міжнородному фестивалі-конкурсі «International festival of talent», який проходив у Болгарії з 21 по 31 липня 2021 року. Проте через ДТП вона не змогла взяти у ньому участь через отримані травми.

Керівник-хореограф був змушений терміново переробляти танцювальні номери, змінюючи вивчену композицію танців та збільшуючи навантаження на інших дітей. З огляду на те, що дитина очікувала даної поїздки цілий рік та отримала моральне розчарування, батьки врахували за необхідне звернутися до керівника дитячого танцювального ансамблю ЦТР «ЗІРАТІ-ЗЕФІРЧИК» ОСОБА_8 із проханням взяти дитину (під наглядом і супроводом матері ОСОБА_1 ) з метою прискорення одужання та реабілітації дитини на морі.

Відмічає, що батько дитини повідомив водія ОСОБА_4 про дану поїздку, у день скоєння ДТП, тобто за два тижні до від`їзду. Водій запевнив, що через угоду укладену у нотаріуса надасть батькам 300 доларів СІЛА, які з його слів та обіцянок могли б бути використані після виписки із лікарні для відпочинку і рекреації дитини у Болгарії на морі. Але зазначена домовленість зі сторони водія так і не була реалізована. Витрати батьків на поїздку дитини склали 320 євро (без особових витрат), що по курсу НБУ станом на 11.10.2022 становить 11455,04 грн.

У процесі лікування дитини, батьками ОСОБА_5 були понесені матеріальні витрати на лікування доньки у розмірі 453,90 грн.

Також батько дитини ОСОБА_2 щодня (у період перебування Софії у лікарні) їздив до своєї доньки у лікарню та придбавав усе необхідне (харчування, засоби гігієни) для дитини на загальну суму 2575,68 грн.

Необхідно відзначити, що для психологічної реабілітації та адаптації після ДТП ОСОБА_5 і повернення дитини до нормального життя, за висновками лікаря-психотерапевта ОСОБА_6 та лікаря-психолога ОСОБА_7 , дитині необхідно пройти курс психотерапії, арт-терапії та фармакологічного лікування, які б супроводжувалися насиченням дитини позитивними емоціями (відвідування аквапарків, парків розваг). З огляду на вищезазначене констатуємо про наступне:курс психотерапії передбачає відвідування дванадцяти сеансів. Вартість відвідування дитячого психолога (психотерапевта) одного сеансу на сьогодні становить 600,00 грн., а дванадцять відвідувань дорівнює 7 200,00 грн. Курс арт-терапії передбачає відвідування дванадцяти сеансів, один сеанс дитячої арт-терапії сьогодні становить 300,00 грн., а необхідні дванадцять сеансів арт-терапії 12 становить 3 600,00 грн.

Курс фармакологічного лікування передбачає прийом вітчизняного препарату «Віта-мелатонін» протягом трьох місяців. Для оцінки вартості курсу лікування, батьки звернулися до фармацевтів аптеки мережі «D.S.» за адресую АДРЕСА_1 . Вартість вітчизняного препарату «Віта-мелатонін» складає - 160 грн. за 30 таблеток. Повний курс препарату на 3 місяці - 8,5 упаковки (255 таблеток) тобто 1360 грн. У той же час необхідно повідомити, що фармацевти рекомендують приймати аналог зазначеного препарату виробництва СІЛА «Solgar Melatonin», оскільки даний препарат через свою високу якість виробництва має меншу кількість побічних ефектів на організм, людини (у даному випадку на організм неповнолітньої дитини, який ще не сформувався у достатній мірі) та не рекомендують приймати вітчизняний препарат «Віта- мелатонін» з-за наявності наступних побічних ефектів, які вказані виробником в офіційній інструкції. Серед них: можливий головний біль, ранкова сонливість у перший тиждень терапії, порушення травлення, шкірні висипання та найголовніше те, що протипоказання до прийому вітчизняного препарату «Віта-мелатонін» є дитячий і підлітковий вік. Також, необхідно відмітити, що під час лікування ОСОБА_5 після ДТП у КИП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради Відділення дитячої хірургії, у дитини спостерігалася алергія. Як пояснив лікуючий лікар це була побічна реакція, зокрема печінки, на токсичність лікарських препаратів, які призначалися неповнолітній потерпілій протягом тривалого часу лікування. Тому, з огляду на зазначене вважає за необхідність вживання більш якісного його закордонного аналогу «Solgar Melatonin». Вартість препарату «Solgar Melatonin» складає - 410 грн. за 60 таблеток. Повний курс препарату на 3 місяці - 13 упаковок, що становить 5 330,00 грн.

Зазначені процедури лікування мають доповнюватися насиченням дитини позитивними емоціями (відвідування аквапарків, парків розваг). Сьогодні вартість анімаційних послуг відпочинку для дитини у подібних закладах та місцях становить приблизно у середньому 200,00 грн. Відвідування останніх, що найменше один раз на тиждень (наприклад, у вихідний день) протягом трьох місяців фармакологічного лікування та психотерапії становить - 12 відвідувань, що становить 2 400,00 грн.

Також відмічають, що внаслідок ДТП було пошкоджено самокат дитини. Самокат був куплений у магазині спортивних товарів за адресою АДРЕСА_2 , 01 квітня 2021 року батьком, ОСОБА_2 , як подарунок до Дня Народження доньки. Вартість самокату становила 1650,00 грн.

Таким чином, загальна матеріальна шкода становить 34664,62 грн. (тридцять чотири тисячі шістсот шістдесят чотири грн. 62 коп.), що включає: 11455,04 грн. - витрати на поїздку дитини у Болгарію; 453,90 грн. - ліки; 2575,68 грн. - необхідні засоби гієни, продукти); 7200,00 грн. - відвідування психолога; 3600,00 грн. (арт-терапія); 2400,00 грн. - парк розваг, аквапарк; 5330 грн. (курс фармакологічного лікування); 1650,00 грн. (самокат).

Треба також наголосити, що одразу після ДТП (ні місці скоєння) 08 липня 2022 року водій винуватець ДТП ОСОБА_4 усно обіцяв батькам дитини оплатити витрати пов`язані з отриманням можливої психологічної травми дитини внаслідок ДТП. Мова йшла про те, що водій сам запропонував батькам оплатити відвідування дитиною психологічних консультацій. Свідками даної обіцянки були: батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ст. лейтенант Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Медвідь О.В., поліцейський роти ТОР УПП в Закарпатській області ДІ1ІІ рядовий поліції Прокопенко Владислав Андрійович.

Варто наголосити, що навіть після завершення суду у ході, якого була визначена вина водія ДТП, батьки дитини пропонували ОСОБА_4 , через свого-представника адвоката вирішити питання компенсації витрат та відшкодування збитків відповідно до раніше запропонованої водієм домовленості через укладення нотаріально завіреної угоди, тим самим вирішивши це питання на користь обох сторін виключивши у майбутньому будь-які претензії. Однак, після закінчення строку апеляції і набуттям законності постанови суду, водій ОСОБА_4 відмовився від пропозиції, мотивуючи це тим, що всі необхідні виплати він зробив за правопорушення у вигляді адміністративного стягнення відповідно до ст. 124 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», а саме штрафу у розмірі 850,00 грн. Однак, вважають справедливим і логічним, що водій несе не тільки відповідальність перед державою - посягання на суспільні відносини за скоєне правопорушення, але й перед неповнолітньою дитиною, якій він завдав не тільки матеріальну, майнову але й моральну шкоду.

Отже, у результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_4 , окрім матеріальної шкоди, малолітній дитині ОСОБА_5 було завдано і моральну шкоду. Дитина зазнала фізичного болю, було завдано тілесні ушкодження, порушено нормальний спосіб та ритм життя, який сьогодні супроводжується посттравматичним стресовим розладом (ПТСР). Оскільки водій ОСОБА_4 не надав допомоги у лікуванні дитини, у компенсації витрат, й тим самим не проявив співчуття та емпатію до потерпілої, не переймався переживаннями та тривогою батьків стосовно наслідків для здоров`я дитини від дорожньо- транспортної пригоди, у якій він безпосередньо винен, батьки просять оцінити завдану моральну шкоду ОСОБА_5 у розмірі 50 000,00 грн.

Сума витрат складається з сплаченого судового збору у розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.) за немайнову вимогу (моральна шкода) та 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) за майнову вимогу (матеріальні збитки).

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

24.10.2022 представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог. В якій зазначив наступне.

20-21 жовтня 2022 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , батьки ОСОБА_5 , разом із дитиною звернулися до лікаря- пластичного хірурга ОСОБА_9 та лікаря-дерматолога ОСОБА_10 (медичний центр ТОВ «Preventional Hospital», адреса: вул. Східна, 4-1, м. Ужгород) для встановлення висновку щодо можливості усунення дефектів шкіри після забійно-рваної рани ділянки лівого гомілково-ступеневого суглоба, множинних забійних саден кінцівок, які залишилися у малолітньої дитини після ДТП спричиненої водієм ОСОБА_4 . В результаті обстеження спеціалісти констатували наступний діагноз: посттравматичний гіпертрофічний рубець (L 91.0) (висновок додається). Рекомендації щодо лікування наступні: пластир ОСОБА_11 на 3 місяці із зміною раз у 2 тижні (середня вартість пластира складає від 3000 грн. до 3500 грн.); шліфування рубців С02 - 10 процедур, по одній процедурі на місяць. Вартість процедури складає десять тисяч гривень, загальна вартість за десять процедур - сто тисяч гривень.

Необхідно наголосити та відмітити, що внаслідок проведення лікування вдасться шляхом медичних маніпуляцій приблизити зовнішній естетичний вигляд шкіри нижньої кінцівки ОСОБА_5 до вигляду, який мала дівчинка-дитина до настання ДТП.

В обґрунтування цієї зави про збільшення позовних вимог наводимо наступні аргументи. Малолітня дитина ОСОБА_5 отримала травми внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_4 . Нанесені травми дитині (рани, садени, порізи) загоїлися внаслідок тривалого та виснажливого лікування, проте залишилися шрами. Шрами зарубцювалися, залишаючись на все подальше життя малолітньої дівчини і цим самим змінюючи не на краще зовнішній естетичний вигляд дитини, а в майбутньому відповідно - дівчини і жінки. Вказане призводить до постійного психологічного дискомфорту та морального пригнічення потерпілої. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 є особою жіночої статті, їй як жінці та дівчині у майбутньому дорослому житті, зазначений естетичний дефект може спричинити серйозний психологічний дискомфорт у спілкуванні із протилежною статтю. З огляду на зазначене констатуємо, що це є теж суттєвою складовою моральних страждань які завдані відповідачем дитині.

Внаслідок аварії, травмуючої події, дівчинка зазнала ПТСР, який, на думку нейробіологів не лікується, більше того втратила довіру до людей адже винуватець ДТП навіть не поцікавився її здоров`ям і не відвідав її у лікарні. Більше того, його поведінка стосовно потерпілої та її родини була зухвалою і зневажливою. Дитина потребує тривалого відновлення, великої кількості болючих лазерних процедур аби прибрати шрами та підтримуючої психіку терапії аби повернути їй радість щасливого дитинства, яке у неї було вкрадено.

Оскільки на оплату медичних послуг з відновлення естетичного зовнішнього вигляду шкіри ОСОБА_5 , необхідні кошти у розмірі сто тисяч гривень, що складає значну суму грошей, вважають за необхідне просити, щоб водій компенсував для лікування (лазерного шліфування) хоча б вартість суми у розмірі шістдесят тисяч грн., що складає 60 % від загальної суми процедур, та відповідно збільшити розмір позовних вимог щодо завданої матеріальної шкоди на 60 000,00 грн.

Також, у зв`язку із зазначеним діагнозом (посттравматичний гіпертрофічний рубець (L 91.0)) та вказаними у позові обставинами, які свідчать про відсутність допомоги з боку водія-винуватця у лікуванні та реабілітації потерпілої дитини ОСОБА_5 , неспроможності дотриматися збоку винуватця навіть тих обіцянок, які були запропоновані ним самим, а також тим фактом, що зазначені процедури (лазерне шліфування шкіри) супроводжується певним порогом болі та дискомфортом для пацієнта (у даному випадку мова йде про малолітню дитину), просять збільшити розмір моральної шкоди на 115000,00. грн. (сто п`ятнадцять тисяч грн. 00 коп.).

11.11.2022 представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів. Так, надані роздруківки чеків з банку про придбання продуктів беззаперечно не є належними доказами, оскільки вони не встановлюють ні конкретних продуктів які придбавалися, ні осіб, які їх купували і кому, та не вказують на необхідність у придбанні саме таких продуктів.

Частина з наданих чеків на придбання ліків є нечитабельною та не підтверджує. що саме ці ліки були необхідні для лікування дитини.

З консультативного висновку психолога та консультації психіатра від 08.09.2022р. взагалі не вбачається, що виявлений у дитини посттравматичний стресовий розлад пов`язаний з настанням ДТП.

В той же час з листа керівника дитячого танцювального ансамблю ЦТР «Зіраті- Зефірчнк» ОСОБА_8 від 11.10.2022р. та копій наданих позивачами паспортів громадян України для виїзду за кордон якраз слідує, що незважаючи на настання ДТП, дитина змогла виїхати за кордон. Тому, підстави для стягнення з відповідача витрат на таку поїздку відсутні.

Розрахункова квитанція від 01.04.2021р. про вартість самокату не свідчить про те. що внаслідок ДТП взагалі було пошкоджено самокат і саме цей самокат. Крім того, якщо навіть припустити, що такий самокат було пошкоджено, позивачами не надано жодних доказів того, наскільки сильно його було пошкоджено, чи підлягає він ремонту і яка його вартість після пошкодження.

Таким чином, позивачами у даній справі не підтверджено заявлені до стягнення майнові вимоги.

Разом з тим, заявляючи позовні вимоги, позивачі простять стягнути кошти лише на користь позивачки. Тому, участь в даному випадку позивача у справі взагалі незрозуміла.

Додатково звертає увагу, що заявляючи про стягнення моральної шкоди на користь позивачки, остання обґрунтовує ці вимоги заподіянням моральної шкоди самій дитині, а не їй. Тому, вимоги про відшкодування такої шкоди є необґрунтованими.

Крім того, на момент настання ДТП (08.07.2022р.) цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «FORD Fiesta», реєстр, н/з НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - Страховик) за полісом №ЕР-206248540 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Умовами цього полісу встановлено нульову франшизу та ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000,00 грн., а за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, в розмірі 260 000,00 грн.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Таким самих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

З огляду на викладене, позивач взагалі не повинен нести відповідальності по відшкодуванню будь-якої шкоди в межах лімітів відповідальності Страховика, встановлених полісом №ЕР-206248540.

17.11.2022 представником позивачів подано відповідь на відзив. В якому зазначив наступне. Батько дитини ОСОБА_2 щодня (під час перебування Софії у лікарні) їздив до своєї доньки у лікарню у період з 08 липня 2022 року по 16 липня 2022 року та придбавав усе необхідне (харчування, засоби гігієни) для дитини на загальну суму 2575,68 грн., а відповідну ідентифікацію особи, яка купувала вказані продукти можна встановити за кодом картки, що вказана на попередніх чеках-квитанціях. Оскільки батько дитини будучи клієнтом банку постійно розраховується під час покупок розрахунковою банківською карткою він отримує зазначені квитанції на адресу свого електронного кабінету. Тому, у разі потреби достовірність покупок та наявність відповідної розрахункової картки із зазначеним номером, який збігається із номером на квитанціях, позивач може пред`явити як доказ у судовому засіданні. Вважає, що додані копії розхідних накладних є належними доказами, які підтверджують обґрунтовані витрати батька, які були необхідними для повноцінного харчування, відновлення втрачених сил та одужання доньки після ДТТІ спричиненого відповідачем.

Також, просить звернути увагу на те, що у зазначених розхідних накладних не міститься так званих «дорослих» продуктів, на кшталт: алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів та іншого, які б були недоречними для купівлі неповнолітній дитині. Також, розхідні накладні витрат вказують на час здійснення покупок (з ранку та у день), який збігається із часом прийому відвідувачів у лікарні, а також є свідченням того, що відповідні закупки робилися на цілий день або на обід, що логічно збігається із часом прийому їжі.

Відмічає, що відразу після розміщення дитини у лікарні КНП «ЦМКЛ», батько та мати мали розмову із лікуючим лікарем ОСОБА_12 , про те які продукти можна купувати потерпілій для харчування. Оскільки, дитина після ДТП отримала забійно-рвані рани ділянки лівого гомілково-ступеневого суглоба та їй були накладені шви, лікар рекомендував для загоєння ран та підтримання у першу чергу високого рівня анаболізму - продукти із високим вмістом білка, вуглеводів, жирів та продуктів багатих на вітаміни і мінерали. Тому, батько під час здійснення закупок віддавав перевагу у купівлі м`ясних та кисломолочних продуктів, фруктів та овочів, які є багатими на вітаміни, десертів та їжі яка стала традиційною у ході формування харчових звичок дитини протягом життя. Загалом відзначає, що заборони з боку лікуючого лікаря, щодо вживання продуктів які значаться у розхідних накладних не було. Також, відбувалася закупка чистої питної води та засобів гігієни. Єдиними придбаннями, які необхідно виключити із списку покупок - були чоловічий антиперспірант вартістю 61,30 грн. та чоловічий дезодорант вартістю 53,00 грн. (розхідна накладна від 10.07.2022). Оскільки, найближчим до лікарні торговельним центром є ТОВ «Дастор», практично всі закупки були зроблені батьком саме там. Свідками зазначених покупок є персонал відділення, а також лікуючий лікар, які у разі необхідності можуть підтвердити зазначене. Окремі із зазначених продуктів (морозиво, кисломолочні продукти та інше) зберігалися у холодильній камері, що знаходиться у приймальні Відділення дитячої хірургії де лікувалася потерпіла.

На твердження про те. що «частина наданих чеків на придбання ліків є нечитабельною та не підтверджує, що саме ці ліки були необхідні для лікування Дитини», позивач надає ще раз «читабельні» високоякісні ксерокопії тих самих чеків та повідомляє, що вказані ліки були придбані за вказівкою лікуючого лікаря ОСОБА_12 . Відділення дитячої хірургії Комунальногонеприбуткового закладу «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради. Батьки дитини не купували жодних ліків для дитини самовільно, тому твердження представника відповідача про нібито незрозумілість для нього необхідності даних ліків для потерпілої є безпідставним. Також відзначає, що на більшості чеків, яких не може розпізнати відповідач, чітко у верхній частині вказана назва аптеки - КП «Лікарняна Аптека», аптечний пункт №1. Зазначена аптека знаходиться на першому поверсі лікарні де лікувалася потерпіла ОСОБА_5 від ДТП.

Щодо консультативного висновку психолога ОСОБА_13 від 29.09.2022 року медичного центру ТОВ «Превеншн» (наявний у матеріалах справи) та консультації лікаря-психіатра Куцин Юлії Ігорівни Ужгородської міської дитячої поліклініки від 08.09.2022 відмітимо, що у зазначених медичних документах вказано що посттравматичний стресовий розлад виник у ОСОБА_5 внаслідок настання ДТП.

Акцентуємо увагу на тому, що згідно Консультації психолога ОСОБА_7 медичного центру ТОВ «Превеншн» від 29.09.2022 чітко зазначається, що звернення мами дитини відбувалося з приводу підвищеної тривожності доньки, порушень сну та страхів, які з`явилися в наслідок потрапляння в ДТП. Також констатуємо, що подібних звернень батьків дитини до лікарів-психологів раніше ніж відбулася зазначена ДТП не було. У результаті діагностування лікарем було виявлено ПСТР (посттравматичний синдром). Зазначене діагностування і висновок були зроблені у контексті звернення та логічно відображені у Консультації психолога.

У контексті зазначеного також звертає увагу на те, що зазначені симптоми посттравматичного синдрому (ПСТР) є типовими для дітей які потрапляли у ДТП. Так, у ряді наукових праць медичного профілю детально проаналізована дана проблематика.

Відмітимо, що на судовому засіданні, яке відбувалося 01.08.2022 стосовно ДТП, яке було скоєне 08. 07. 2022 водієм ОСОБА_4 , на запитання судці Ужгородського, міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., яке стосувалося психологічного стану потерпілої ОСОБА_5 , мати повідомила суд про погіршення сну дитини після пережитого ДТП, що супроводжується нічними кошмарами та криками неповнолітньої під час сновидінь, які призводять до раптового переривання сну, а також потребою заспокоєння дитини матір`ю, після зазначеного. Також зазначає, що під час огляду потерпілої у пластичного хірурга ОСОБА_9 (огляд відбувся 20.10.2022), дитина почала плакати. Розуміючи, що страх дитини обумовлений пережитими протягом останніх місяців у наслідок ДТП больових відчуттів, які супроводжувалися під час лікування потерпілої, лікар у делікатній формі переконав дитину, що зазначений огляд не спричинить їй болі, а процедури лазерного шліфування шкіри які їй у майбутньому зробить лікар не завдадуть шкоди та на її прохання охарактеризував больові відчуття які виникають під час таких процедур.

Наведене демонструє, що у потерпілої ОСОБА_5 спостерігаються симптоми ПСТР які є результатом ДТП спричиненого відповідачем ОСОБА_4 .

Щодо листа від 11.10.22 керівника дитячого танцювального ансамблю ЦТР «ЗІРАТІ-ЗЕФІРЧИК», зазначає, що у листі наголошується на тому, що у зв`язку з отриманими травмами від ДТП, дитина не змогла взяти участь у конкурсі, та те, що керівник-хореограф був змушений терміново переробляти танцювальні номери, змінюючи вивчену композицію танців та збільшуючи навантаження на інших дітей. У контексті зазначеного розмова не йде про якусь незрозумілу поїздку як розвагу, а розмова йде про те, що дитина готувалася протягом тривалого періоду часу (відвідувала протягом календарного року виснажливі тренування) до виступу на Міжнародному фестивалі-конкурсі «INTERNETIONAL FESTIVAL OF TALANTES», і, саме через потрапляння в ДТП, яке спричинив відповідач, не змогла взяти участь у виступі зазначеного фестивалю-конкурсу, який проходив з 21 по 31 липня 2022 року у Болгарії. Саме неможливість дитини виступити через потрапляння у ДТП на відповідальному заході представляючи свою країну, до якого вона відповідально готувалася тривалий час, також спричинило для неї додатковий психологічний стрес. Твердження представника відповідача про те, що потерпіла ОСОБА_5 змогла виїхати за кордон є абсолютно незрозумілими. Адже, на жаль, дитина так і не взяла участь у виступах на Міжнародному фестивалі-конкурсі «INTERNETIONAL FESTIVAL OF TALANTES» через ДТП та відповідно його наслідків. Позивачам є незрозумілим твердження відповідача проте, що дитина змогла виїхати за кордон, адже дитині не заборонено виїжджати за кордон у супроводі батьків.

Також, у контексті зазначеного необхідно ще раз наголосити, що керівник танцювального ансамблю ОСОБА_14 у наданій інформації підтверджує, що батьки звернулися до неї із проханням, взяти дитину у Болгарію під наглядом і супроводом матері ОСОБА_1 з метою прискорення одужання та реабілітації дитини; на морі. Зазначене також підтримав лікуючий лікар ОСОБА_15 , оскільки вважав, що південний морський клімат Болгарії сприятиме відновленню сил дитини, а спілкування із ровесниками допоможе повернути душевну радість та забути неприємний інцидент із ДТП. Батько дитини повідомив водія ОСОБА_4 про дану поїздку у день скоєння ДТП, тобто за два тижні до від`їзду. Водій запевнив, що через угоду укладену у нотаріуса надасть батькам 300 доларів СІЛА, які; з його слів та обіцянок могли б бути використані після виписки із лікарні для і відпочинку і рекреації дитини у Болгарії на морі. Але зазначена домовленість зі сторони водія так і не була реалізована. Керівник танцювального ансамблю ОСОБА_8 підтвердила, що витрати батьків на поїздку дитини склали 320 євро (без особових витрат), що по курсу НБУ станом на 11.10.2022 становило 11455,04 грн.

Щодо самокату, то у поясненні від 08. 07. 2022 року яке було складено на місці ДТП та підписано самим відповідачем ОСОБА_4 на місці ДТП чітко вказано, що відбулося зіткнення з дівчинкою, яка їхала на самокаті. Вказане свідчить та є доказом того, що під час ДТП було пошкоджено саме самокат і саме цей самокат. Більше того є очевидні речі, які не потребують доказування. Сьогодні використання самоката є неможливим.

Участь у справі позивача ОСОБА_2 є очевидним, оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком потерпілої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до ст. 154 Сімейного кодексу України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Оскільки шкоду нанесено потерпілій дитині, ОСОБА_5 , яка є малолітньою: особою (їй повних 9 років) та не володіє повного цивільною дієздатністю то відшкодування (яке належатиме дитині) може отримати її законний представник - її мати ОСОБА_1 .

Представник відповідача стверджує, що на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_16 , як водія транспортного засобу «Ford Fiesta», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована ПрАТ «УСК» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом №ЕР-206248540 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не повинен нести відповідальність по відшкодуванню будь-якої шкоди в межах лімітів відповідальності страховика встановлених полісом. Разом з тим, як вбачається з матеріалів даної справи, водій винуватець відповідач ОСОБА_17 невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП письмово не надав та й взагалі не надав до сьогоднішнього моменту страховику з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортную пригоду.

Окрім цього про необхідність такого повідомлення чітко вказано в пункті 4 Полісу № ЕР-206248540 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який представник відповідача додає до відзиву на позовну:заяву.

Таким чином, відповідачем не було вчинено відповідних дій щодо повідомлення, свого Страховика про настання ДТП передбачених Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів».

Щодо посилання представника Відповідача на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, то необхідно сказати, що воно є не цілком коректним. Адже у вказаній справі (на яку посилається представник Відповідача) Страхувальник звернувся до Страховика з відповідною заявою у передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» строки. У нашому ж випадку Страхувальник (відповідач ОСОБА_4 ) з невідомих причин не звернувся із відповідною заявою до Страховика ПрАт «УСК» «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», в якому була застрахована його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, як власника наземного транспортного засобу.

Щодо орієнтовних витрат на оплату професійно-правничої допомоги які, відповідач поніс у зв`язку з майбутнім розглядом даної справи, необхідно наголосити на наступному. Відповідач відповідно до ст. 58 Цивільного-процесуального кодексу України може здійснювати особисту участь у справі (так зване самостійне представництво). Проте, вказане не позбавляє його права мати представника - адвоката. Також відповідно до пункту 1 ст. 137 Цивільного-процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої; допомоги за рахунок держави.

Отже, враховуючи дану норму права, вимоги представника відповідача до позивачів щодо відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, які він поніс є неправомірними. Адже такі витрати сторони несуть самостійно обираючи того чи іншого захисника адвоката для представництва своїх інтересів в суді.

В судовому засіданні представник позивачі та представник позивача підтримала позовні вимоги з наведених в позовній заяві та відповіді на відзив підстав.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав наведених у відзиві. Крім того, зазначив, що позивачами не доведено, що описані травми дитини отримала саме в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позов пред`явлено позивачами в інтересах їх малолітньої доньки, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 та копіями паспортів позивачів.

Відповідно до ст. 154 Сімейного кодексу України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Оскільки шкоду нанесено потерпілій ОСОБА_5 , яка є малолітньою особою (їй повних 9 років) та не володіє повною цивільною дієздатністю, то відшкодування (яке належатиме дитині) може отримати її законний представник - її мати ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 08.07.2022 о 09-20 в м.Ужгороді, вул. Грушевського водій ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком маневру не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам та скоїв наїзд на гр. ОСОБА_5 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальної шкоди, чим порушив вимоги п.2.3 б Правил дорожнього руху. За наслідками розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Як випливає з Виписки-епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №11981 [22] ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остання доставлена в травмпункт КНП «ЦМКЛ» УМР 08.07.2022 (09-30), в ургентному порядку, бригадою ЕМД, в супроводі мами. З анамнезу: травма внаслідок ДТП. Оглянута черговим травматологом, виконана рентгенографія лівої верхньої та нижньої кінцівок, для подальшого лікування скерована в д/х КНП «ЦМКЛ» УМР, госпіталізована. 08.07.22 виконано ПХО рани під м/а. Обробка саден лівої верхньої та нижньої кінцівок. Медикаментозне лікування: лінкоміцин 300мг 2 р.д. в/в, знеболення в/м, перев`язки, компреси з р-ном деміксиду 25%. На фоні проведеного лікування стан дитини покращився. 16.07.22 виписана в задовільному стані, під нагляд сімейного лікаря. Рекомендовано: перев`язки амбулаторно, під наглядом дитячого травматолога. Лікувальні та трудові рекомендації в стаціонарі: обстеження, операція, лінкоміцін 300мг х 2 р.д. в/в, анальгін 50% - 1,0 в/м, дімедрол 1% - 1,0 в/м, перев`язки.

На підтвердження отриманих травм внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачами надано фотокартки дитини, зроблені під час лікування.

З досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_5 є потерпілою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася 08.07.2022 о 09-20 в м.Ужгороді, вул. Грушевського внаслідок порушення ПДР водієм ОСОБА_4 , через що отримала травми лівої верхньої та нижньої кінцівок. Відтак, спростовуються твердження представника відповідача щодо відсутності взаємозв`язку зазначеної дорожньо-транспортної пригоди з отриманими травмами ОСОБА_5 .

На підтвердження лікування дитини позивачами надано чеки з Аптечного пункту№1, Аптеки №4, Аптеки №6, Аптеки №53 в період з 08.07.2022 по 21.07.2022 на придбання цетрина, лінкоміцину, бета дину, левомиколю, хірургічного пластору на загальну суму 453,90 грн.

З аналізу виписки-епікризу, випливає, що з придбаних медичних препаратів, лікарем рекомендовано лише лінкоміцин. Інших рекомендацій лікаря позивачами не надано.

Крім того, позивачами надано рецепт на контрактубекс, та на підтвердження придбання такого чек на іноземній мові.

На підтвердження витрат на необхідні засоби гігієни та продукти позивачами надано чеки та накладні. З яких випливає, що в період з 08.07.2022 по 15.07.2022 позивачами придбавалися такі продукти: йогурти, вода, вафлі, крила курячі в медовому соєвому соусі, булочки, морозиво, шоколадки, сир, свинні відбивні, гомбовці, цукерки, апельсини, банани, персики, лохина, огірки, помідори, пепсі-кола, салат, чіабата, чай, круасани, слойки, льодяники та засоби гігієни туалетний папір. На загальну суму 2 454,36 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що зазначені продукти та засоби гігієни є типовими для дитини та придбаються не залежно від стану здоров`я. Позивачами не надано доказів призначення спеціального харчування, відмінного від того, яке було до дорожньо-транспортної пригоди.

08.09.2022 психіатр ОСОБА_18 поставила діагноз ОСОБА_5 - гостра реакція на стрес, ПА. Рекомендації психотерапія, препарат Віта-мелотанін.

29.09.2022 ОСОБА_19 , 08.05.2023 пройшла консультацію психолога, який рекомендував відвідування психотерапевта, заняття арт терапією для зменшення емоційного напруження, максимальне насичення життя дитини позитивними емоціями (відвідування аквапарків, парків розваг і т.д.).

21.10.2022 надано Консультаційний висновок спеціаліста лікаря-дерматолога, яким встановлено діагноз - постравматичний гіперотофічний рубець. Рекомендації: пластир Мепіформ, шліфування рубців лазарем 10 процедур - 1 раз на місяць, вартість курсу 100 000,00 грн.

Разом з тим, суду не надано доказів проходження рекомендованих процедур.

З наданих листів керівника дитячого танцювального ансамблю ЦТР «Зіраті-Зефірчик» ОСОБА_8 випливає, що ОСОБА_5 була включена до складу групи ансамблю для участі у Міжнародному фестивалі-конкурсу «INTERNETIONAL FESTIVAL OF TALANTES», разом з тим, через дорожньо-транспортну пригоду не змогла взяти участь у ньому безпосередньо, але відвідала такий конкурс у супроводі матері з метою реабілітації та відпочинку на морі.

На підтвердження зазначеної поїздки, позивачами надано копії паспортів для виїзду за кордон.

На підтвердження відшкодування шкоди заподіяної самокату дитини, позивачами надано рахунок на придбання самокату. Разом з тим, з наданого доказу не можливо встановити яка шкода і в якому розмірі ( з урахуванням ізносу) була завдана самокату.

Судом встановлено, що на момент настання ДТП (08.07.2022р.) цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «FORD Fiesta», реєстр, н/з НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - Страховик) за полісом №ЕР-206248540 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Умовами цього полісу встановлено нульову франшизу та ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000,00 грн., а за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, в розмірі 260 000,00 грн.

З відповіді страхової компанії випливає, що жодних письмових повідомлень чи заяв від учасників події, що сталася 08.07.2022 за участі транспортного засобу «FORD Fiesta», реєстр, н/з НОМЕР_1 не надходило.

Щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таку позицію виклала Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 04.07.2028 у справі №755/18006/15-ц.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника відповідача, який заперечував проти відшкодування позивачам майнової шкоди, оскільки саме на третю особу як страховика відповідача покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відмову у позовній вимозі про стягнення матеріальної шкоди.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступних висновків.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи (пункти 2, 4 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина четверта статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (п.9) визначено, що визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач наполягає на відшкодуванні йому відповідачем моральної шкоди у розмірі 165 000, 00 грн., при цьому посилається, що моральна шкода спричинена неправомірними діями відповідача, яка порушила правила дорожнього руху, завдала травм малолітній дитині. Дитина мусила змінити своє повсякденне життя, не змогла взяти участі у міжнародному конкурсі, до якого довго готувалася. У зв`язку із посттравматичним гіпертрофічним рубцем, потерпіла потребує додаткові довготривалі процедури (лазерне шліфування шкіри), що супроводжується певним порогом болі та дискомфортом для пацієнта. Крім того, завданні травми вплинули на зовнішній вигляд дитини, що для дівчинки є суттєвим та спричиняє великі моральні страждання.

Втім, суд вважає, що розмір моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях з приводу вищезазначених подій та обставин, яких зазнав позивач та яку він оцінює у розмірі 165 000,00 грн., явно завищена, не відповідає ні характеру та обсягу страждань, ні засадам розумності, виваженості та справедливості.

За вищезазначеного, суд вважає доцільним зменшити суму в рахунок відшкодування позивачу моральної шкоди до 30 000грн., відмовивши в задоволенні іншої частини позовних вимог стосовно відшкодування моральної шкоди.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги результати вирішення справи судом, судові витрати у цій справі слід розподілити наступним чином.

При подачі основного позову позивачами було сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру 992,40 грн. та за вимоги немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди) 2 481,00 грн.

Враховуючи, що в задоволені позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, судом відмовлено, судові витрати слід покласти на позивачів.

Що стосується судових витрат за позовні вимоги немайнового характеру, які судом задоволено частково, то з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеній частині цих позовних вимог, а саме у розмірі 451,04 грн. (позовні вимоги задоволені на 18,18%, тобто 2481,00грн.х18,18 : 100).

Що стосується судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

До відзиву на позовну заяву від 11.11.2022р., в якому представник відповідача ставить вимогу про стягнення судових витрат, адвокатом Розманом С.Ю. долучено Договір про надання правничої допомоги №28 від 27.10.2022р., укладений між ОСОБА_20 та ОСОБА_4 , Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії АО №1073768, Акт-опис наданих адвокатом послуг згідно з договором від 27.10.2022 №28, виписку - рух коштів на суму 25 000,00 грн.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених відповідачем за позовом витрат на професійну правничу допомогу, яка йому надана адвокатом Розманом С.Ю.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що відповідачем понесені витрати у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Враховуючи викладене, підтвердження виконаних робіт, зокрема підготування та складання документів (відзив, заяв з процесуальних питань), участь у судових засіданнях, суд приходить до висновку, що витрати на правову допомогу підлягають стягненню в розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст.ст.11, 23, 993, 1193, 1194 ЦК України, ст.ст. 4,12, 13,76-81,141,247,258,263-265,266,274,279,354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 законного представника неповнолітньої особи ОСОБА_5 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 451 (чотириста п`ятдесят одна) грн. 04 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Клопотання представника відповідача про стягнення з позивачів судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи по 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий 01.09.2008 Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області РНОКПП НОМЕР_4 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , виданий 24.06.1997 Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник позивача: Стойка Василь Васильович, діє на підставі ордеру про надання правничої (правової допомоги) Серії АО №1071709 та ордеру про надання правничої (правової допомоги) Серії АО №1071710, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльність №21/2490 від 12.02.2020.

Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , ID карта № НОМЕР_7 , видана 18.12.2018 органом №2124, РНОКПП НОМЕР_8 .

Представник відповідача: Розман Сергій Юрійович, що діє на підставі ордеру про надання правничої (правової допомоги) Серії АО №1073768 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №021/946 від 14.03.2014.

Повний текст рішення складено 02.05.2023.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду І.О.Шепетко