Єдиний унікальний номер № 741/762/16
Номер провадження 4-с/741/3/23
УХВАЛА

іменем України

11 квітня 2023 року м. Носівка

Суддя Носівського районного суду Чернігівської області Крупина А.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , подану представником скаржника адвокатом Яреськом Тарасом Віталійовичем, особа, дії якої оскаржуються: Носівський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі, стягувач: акціонерне товариство «Сенс банк», про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

УСТАНОВИВ:

10 квітня 2023 року до Носівського районного суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» надійшла вказана скарга.

У скарзі представник скаржника (боржника) ОСОБА_1 адвокат Яресько Т.В. просить скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 25 жовтня 2019 року № 60372055 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь АТ «Альфа-Банк», а також стягнути з Носівського відділу ДВС у Ніжинському районі витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 указує, що 02 квітня 2023 року ОСОБА_1 в додатку «Дія» побачив, що в нього відкрито виконавче провадження № 60372055. Сповіщень, повідомлень чи листів щодо відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не надходило. Виконавче провадження № 60372055 було відкрите на підставі виконавчого листа № 741/762/16 від 19 липня 2017 року, стягувачем по якому є АТ «Альфа-Банк». 03 квітня 2023 року представник скаржника на свій запит отримав відповідь від Носівського ВДВС про те, що заява про відкриття провадження від 07 жовтня 2019 року подана АТ «Альфа-Банк». Скаржник уважає, що має підстави для звернення до суду за захистом, оскільки вказане виконавче провадження було відкрито з порушенням закону, зокрема, стягувачем, який не володів правом вимоги.

Вивчивши скаргу, дослідивши надані документи, суддя робить висновок, що зазначена скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 13 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року роз`яснено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті ст. 185 ЦПК України. За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI, із змінами (надалі Закон № 3674).

Разом з цим відповідно до статей 1 та 2 Закону № 3674 за подання скарг до суду на всій території України справляється судовий збір, платниками якого є, зокрема, громадяни України, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Зі змісту статті 5 Закону № 3674 убачається, що до переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, громадяни України, які оскаржують дії та рішення державного виконавця щодо винесення оскаржуваних постанов, не включені. Частина 2 ст. 3 Закону № 3674 містить вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється, в якому відсутній такий вид звернення як скарга на дії державного виконавця.

Положеннями ст. 452 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

У постановах Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа №660/612/16-ц), від 13 травня 2019 року (справа № 753/12383/16) роз`яснено, що у розділі VII ЦПК України та Законі України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем. Таке розуміння існуючого механізму правового регулювання ґрунтується на тому, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду, а позивачем уже сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом, або він мав пільги зі сплати такого збору.

Отже, оскільки в даному випадку мова йде про правовідносини, які виникли між скаржником (боржником) та державним виконавцем, а не про правовідносини, які склалися між сторонами за рішенням суду в справі № 741/762/16, що виконується, скаржник при зверненні до суду із скаргою повинен був сплатити судовий збір за ставкою, визначеною як за подання до суду позовної заяви немайнового характеру.

Згідно з ст. 8 Закону № 3674, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Докази того, що скаржник у встановленому законом порядку звільнений від сплати судового збору, а також клопотання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати, у матеріалах скарги відсутні.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 грн. 00 коп. (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»).

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору складає: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається зі змісту прохальної частини скарги, представником скаржника заявлено одну немайнову вимогу (скасування постанови про відкриття виконавчого провадження).

Тому скаржникові необхідно сплатити судовий збір за подання до суду скарги в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073 грн. 60 коп.).

Суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Креуз проти Польщі» (п. 60) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, суд звертає увагу скаржника, що представником скаржника стягувачем у скарзі зазначено акціонерне товариство «Сенс банк», хоча із матеріалів, доданих до скарги, убачається, що стягувачем у виконавчому провадженні № 60372055 є акціонерне товариство «Альфа-Банк», натомість дані про те, що стягувачем є акціонерне товариство «Сенс банк» відсутні.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.175, 177, 185, 260, 448-450 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , подану представником скаржника адвокатом Яреськом Тарасом Віталійовичем, особа, дії якої оскаржуються: Носівський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі, стягувач: акціонерне товариство «Сенс банк», про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження залишити без руху.

Надати скаржникові строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали про залишення скарги без руху.

Роз`яснити скаржнику, що в разі, якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, скарга буде вважатися неподаною та буде повернута скаржникові.

Копію ухвали про залишення скарги без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася зі скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Анатолій КРУПИНА