Ухвала

22 травня 2023 року

м. Київ

справа № 521/4345/21

провадження № 61-7407ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Орловської Н. В., Приходько Л. А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що з 2015 року ОСОБА_1 обіймала посаду голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Весна-Новоселів 53». Наприкінці 2016 року група осіб з числа співвласників ОСББ організувала щодо неї травлю, ініціювала безпідставні перевірки її діяльності, розповсюджуючи щодо неї недостовірну інформацію.

11 грудня 2016 року рішенням загальних зборів позивача, як голову ОСББ «Весна-Новоселів 53», неправомірно переобрано. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 березня 2017 року у справі №521/5738/17 протокол загальних зборів ОСББ «Весна-Новоселів 53» від 11 грудня 2016 року визнано недійсним.

Рішенням Південно-західного апеляційного господарського суду від 27 жовтня 2020 року у справі № 916/178/20 позивача поновлено на посаді голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53» з 21 грудня 2016 року. В ході розгляду справи у господарському суді надійшло пояснення від 29 січня 2021 року, підписане групою осіб, у тому числі і відповідачкою, яке розповсюджує відносно неї недостовірну інформацію, містить твердження щодо начебто її неправомірної поведінки, розтрати грошових коштів та інших зловживань, допущених за час перебування на посаді голови правління ОСББ «Весна-Новоселів 53».

Посилаючись на те, що ця інформація є недостовірною, такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування заподіяної їй моральної шкоди 3 000,00 грн, на користь бюджету України 3 000,00 грн, а також спростувати недостовірну та неправдиву інформацію відносно неї шляхом зобов`язання відповідача звернутися до Південно-західного апеляційного господарського суду і просити вилучити документи за її підписом протягом одного місяця.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2022 року у складі судді: Михайлюка О. А., позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 3 000,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Бороган В. В., задоволено, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

17 травня 2023 року ОСОБА_1 через підсистему Електронний суд подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не була обізнана про необхідність подання заяви про відвід, щодо існуючої в неї недовіри суду, тобто в неї є право на його відвід. Суд не роз`ясняв їй про будь-які права зокрема права на відвід. Справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду. Суд, не ознайомлюючи з правами сторони по справі позивача, не забезпечив реалізацію всіх процесуальних прав учасників справи. Головуюча суддя не була безстороннім суддею за об`єктивним критерієм, оскільки не забезпечила достатніх гарантій для того, щоб виключити в позивачки будь-який сумнів у його безсторонності. Суд оскаржуваною постановою нібито встановив «що суд не врахував, що вже є рішення, яке сторонами не оскаржувалося і є таким, що набрало чинності, згідно якого на користь позивачки стягнуто у відшкодування моральної шкоди з ОСББ «Весна-Новоселів 53» моральну шкоду за відомості, викладені, у тому числі у поясненнях ОСОБА_3 від 29 січня 2021 року». Це йдеться про справу №521/1333/20, в якій жодним чином не є предметом позову пояснення від 29 січня 2021року та в суді вони не досліджувались Таким чином суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. І це є ще одним свідченням упередженості суду, якому неможливо було б довіряти. Крім того у судовому засіданні 25 квітня 2023 року відкрито засідання о 12:15, а ОСОБА_1 відкрито конференцію та включений відеозапис о 12:20, після проведення процесуальних дій № № 7-19. Суд не мав повноважень на проведення жодних процесуальних дій до ознайомлення з правами ОСОБА_1 , зокрема про відвід.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн та на користь бюджету України 3 000,00 грн, спростування недостовірної інформації.

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання у касаційній скарзі на те, що ця справа не може бути малозначною є необґрунтованим. Оскільки справа не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Орловської Н. В., Приходько Л. А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков