Справа № 191/4724/18
Провадження № 2-ві/191/3/23
У Х В А Л А

іменем України

11 квітня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

з участю секретаря Силкіної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошиної О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про нарахування та стягнення заробітної плати за час проходження позачергового медичного огляду в жовтні 2011 році , -

встановив:

07 квітня 2023 року, на підставі ухвали судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошиної О.О. від 04.04.2023 року, передано судді цього ж суду Прижигалінській Т.В., для розгляду заяви позивача ОСОБА_1 , про відвід судді Порошиної О.О. з підстав недовіри та обґрунтована тим, що починаючи з жовтня 2022 року по квітень 2023 року суддею Порошиною О. О. було постановлено декілька судових рішень, жодне з яких не було надіслано на його адресу або повідомлено по телефону про отримання копій даних судових рішень. Через неуважність та безвідповідальність судді Порошиної О.О. до виконання своїх обов`язків, які вона повинна чесно і сумлінно виконувати, призвело до того, що копії ухвал, надані безпосередньо в судовому засіданні тільки 30.03.2023 року, мають безліч помилок, які не є описками, в жодній із них не вказана дата проходження ним позачергового медичного огляду, а саме - жовтень 2011 рік. В провадженні Синельниківського міськрайсуду знаходиться позовна заява від 29.11.2018 року до ПАТ «УЗ», в особі РФ «ПЗ», в прохальній частині вказано дату проходження ним медогляду з 17.10.2011 по 19.12.2011 року (справа № 191/4724/18 провадження №2/191/1349/18). Також в провадженні Синельниківського міськрайсуду знаходиться ще дві уточнені заяви з доповненнями, а саме: від 10.02.2021 року та від 31.08.2021 року до АТ «УЗ» без вимог про стягнення моральної шкоди з відповідача. Суддя Порошина О. О. не ознайомилась з усіма матеріалами справи, а саме, з вищеназваними позовними заявами з уточненнями, а лише з позовом від 11.11.2021 року. Така поведінка судді Порошиної О. О. вказує на її вибірковість в розгляді певних матеріалів справи, що є недопустимим в її поведінці, тому як інші, вищевказані позовні заяви взагалі залишені без будь-якого розгляду. Суддя Порошина О. О. особисто не готувала вищевказані ухвали суду, не знайомилася зі змістом даних ухвал, підписувала їх не читаючи, не виясняла дійсного найменування, реквізитів відповідача та його представника в суді, тоді як маються зміни в реквізитах відповідача, умисно затягує розгляд його позову до відповідача, навіть на стадії підготовчого провадження. Що стосується виявлених ним помилок в деяких ухвалах, ОСОБА_1 не вважає їх описками, а саме: ухвалою суду від 09.03.2023 року суддя Порошина О. О. спаплюжує чинне законодавство України тим, що однією ухвалою нібито виправляє помилки, які не є описками, допущені в вищевказаних ухвалах, тоді як жодної ухвали з виправленими помилками йому надано до цього часу не було. Помилки в судових рішеннях повинні виправлятися в кожному з них окремо, при цьому постановляючи ухвалу по кожному факту внесених виправлень, однак суддя Порошина О. О. не виконала, послалась на невідповідні пояснення, постановивши при цьому Ухвалу іменем України від 09.03.2023 року. Вважає, що суддя Порошина О. О. не дотримується морально-етичних принципів поведінки судді, коли заявляє про те, що він неуважно вивчає ті ухвали (з вказаними помилками) вищевказані, при цьому звинувачує його в затягуванні розгляду справи. Такі дії судді Порошиної О. О. є упередженими до нього, чим порочать звання судді та принижують авторитет судової влади. Дії судді Порошиної О. О. привели до порушень його конституційного та процесуального права, передбаченого національним та міжнародним законодавством і викликає обґрунтований сумнів в неупередженості та об`єктивності судді Порошиної О. О.

Суд, ознайомившись із заявою про відвід, зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЦПК України, визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, законодавство вимагає від заявника надання додаткових доказів упередженості судді та наведення певних мотивів, з яких виходить сторона.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 посилається як на підставу відводу судді на обставини, які викликають сумнів в неупередженості та безсторонності судді, зазначаючи постановлення суддею ухвал, з якими він не погоджується.

Будь-яких доказів того, що вказане рішення ухвалено внаслідок умисної упередженої поведінки судді заявником не наведено.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини в п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Під час розгляду заяви про відвід судді, судом встановлено, що підстави для відводу судді, на які посилається позивач, не можуть бути враховані в правовому полі процесуального законодавства для відводу головуючого у справі судді.

З огляду на викладені обставини, суд не вбачає підстав для відводу головуючого судді Порошиної О.О. під час розгляду цивільної справи №191/4724/18, в зв`язку з чим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Порошиної О.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про нарахування та стягнення заробітної плати за час проходження позачергового медичного огляду в жовтні 2011 році, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т. В. Прижигалінська