КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/3291/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Істоміної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вказаною адресою є відповідач - КП «Київтеплоенерго».

Як зазначає позивач, між її чоловіком та КП «Київтеплоенерго» укладено договір на постачання теплової енергії до її квартири та присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Квартира позивачки не обладнана квартирним лічильником обліку теплової енергії через відсутність технічної можливості і коштів.

До липня2020 року позивачка сумлінно оплачувала вартість спожитих послуг з централізованого опалення на підставі отриманих квитанцій з урахуванням даних загальнобудинкового теплолічильника.

Проте, згідно Акту №3/14-1117 за участю представників відповідача та ТОВ «Київська комунальна компанія» 26 липня 2019 року було знято пломби на приладі комерційного обліку теплової енергії типу ТСРВ-034 зав. №1304096 та сам прилад обліку теплової енергії, який був встановлений на будинку мешкання позивачки, для виконання ревізії теплообчислювача у зв`язку з відсутністю індикації на теплообчислювачі.

Листом від 23.03.2021 року відповідач повідомив про відсутність у нього інформації щодо повернення з ревізії/ремонту вузла обліку теплової енергії від ТОВ «Київська комунальна компанія».

Як стало відомо позивачу, загальними зборами співвласників будинку АДРЕСА_2 прийнято рішення про утворення ОСББ «К5», встановлено термін початку самозабезпечення з 01.05.2020 та відповідно припинення строку дії договорів з ТОВ «Київська комунальна компанія», у зв`язку з чим з того часу утримання та обслуговування інженерного обладнання та приладів, оформлення та зберігання технічної документації щодо будинку, інженерних мереж та обладнання здійснюється самостійно ОСББ «К5».

Об`єднання співвласників неодноразово зверталося до ТОВ «Київська комунальна компанія» щодо повернення знятого загальнобудинкового теплолічильника, проте відповіді так і не отримало, при цьому на даний час внаслідок відсутності теплолічильника неможливий облік сумарної витрати теплової енергії на потреби централізованого опалення.

Наразі позивач продовжує отримувати квитанції з вочевидь необґрунтованими економічно, на його думку, сумами до сплати за опалення, внаслідок чого виник борг, який нею було частково сплачений в розмірі 22568,70 грн. При цьому позивач вказує, що загальний розмір плати за опалення за опалювальний період 2020-2021 року має складати 45 137,40 грн, у зв`язку з чим несплачений залишок складає 20097,40 грн.

Натомість відповідач виставляє позивачу рахунки до сплати із загальною сумою боргу в розмірі 80 383,95 грн, тому позивач вважає такі дії відповідача незаконними, а нарахований борг безпідставним.

На підставі викладеного позивачка просила суд:

- визнати ннезаконними дії відповідача щодо проведення у вересні 2019 року коригувань нарахувань за послуги з централізованого опалення з листопада 2019 року по травень 2021 року включно на підставі перерозподілу витрат теплової енергії за показниками будинкового засобу обліку №1304096 на квартиру АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру плати за послуги з централізованого опалення квартири позивача за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року включно за тарифом 38,50 грн. за 1 кв.м опалювальної площі без будинкового лічильника з урахуванням проведених виплат;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру плати за послуги з централізованого опалення квартири позивача шляхом зменшення загальної суми заборгованості з 80383,95 грн до 20 097,40 грн за період з листопада 2019 року по травень 2021 року, а також стягнути судові витрати, що становлять витратина правову допомогу в розмірі 28 000,00 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення по справі, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до тих, які були викладені під час звернення до суду з позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Київтеплоенерго» посилається на безпідставність її доводів, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник КП «Київтеплоенерго» Ральчук Н.В. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, підтримала доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення судової повістки на адресу електронної пошти позивача, зазначену останньою в апеляційній скарзі як засіб зв`язку.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача з урахуванням вимог частини другої статті 372 ЦПК України, оскільки його неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване ссудове рішення зазначеним вимогам процесуального закону відповідає.

Частиною першою статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності заявлених вимог.

Колегія апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на підставі договору дарування посвідченого 12.10.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Л.С.

Судом встановлено, що з 01 травня 2018 року виконавцем послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 стало КП «Київтеплоенерго».

Згідно відповіді КП «Київтеплоенерго» №30/3/2/11790 від 05.11.2020, систему централізованого опалення будинку АДРЕСА_2 було обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії типу ВЗЛЕТ ТСР - М №1304096, який встановлено на загальному вводі будинку та який обліковує сумарну витрату теплової енергії на потреби ЦО та ЦПГВ. Зазначений вузол обліку перебував на балансі ТОВ «Київська комунальна компанія».

З акту ТОВ «Київська комунальна компанія» №3/14-1117 зняття пломб на приладах комерційного обліку споживача убачається, що 26.07.2019 з теплообчислювача ТСРВ-034 зав. №1304096 (дата держповірки 21.09.2017) було знято пломби через відсутність індикації у присутності представника РТ «Поділ» СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» інженера ОСОБА_2 та представника ТОВ «Київська комунальна компанія» Приживодова О.А.

Згідно листа КП «Київтеплоенерго» №3013/2/4467 від 23.03.2021 зазначений вузол обліку було демонтовано представниками ТОВ «Київська комунальна компанія» для ревізії/ремонту.

Згідно акту №3/8-125 заміни приладів вузла комерційного обліку від 20.07.2021 року, складеного представниками РВЗ №3 СП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» та ОСББ «К5», теплообчислювач ВЗЛЕТ ТСРВ-034 зав. №1304096 (дата держповірки 21.09.2017) замінено теплообчислювачем ВЗЛЕТ ТСРВ-034 зав. №1401474 (дата держповірки 26.02.2021) та 16.08.2021 підтверджено готовність встановленого вузла комерційного обліку до роботи.

Відносини щодо комерційного обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання; розподілу між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг; встановлення, обслуговування, заміни вузлів обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії; формування та надання споживачам рахунків на оплату комунальних послуг; забезпечення споживачів обліковою інформацією, регулюється Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Відповідно до пунктів 3-5 частини першої статті 1 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом; вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

За приписами частини першої статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону. Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом. Місце встановлення вузла комерційного обліку визначається відповідно до будівельних норм і правил. Для споживача комунальних послуг, якому комунальна послуга постачається для групи нежитлових будівель та/або споруд, що є єдиним майновим комплексом, зовнішніми інженерними мережами, що належать споживачу, вузол комерційного обліку встановлюється на межі майнової належності в кожній точці приєднання до зовнішніх інженерних мереж

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунок відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання: теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду.

Судом першої інстанції правильно встановлено на підставі листаСП «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» №30/3/2/11790 від 05.11.2020 та №30/3/2/4467 від 23.03.2021, що у вересні 2020 року відповідно до норм чинного законодавства здійснено перерозподіл витрат теплової енергії за показниками будинкового засобу обліку №1304096 з листопада 2019 року по квітень 2020 року включно, обсяги відкоригованих по фактичним показникам вузлів розподільного обліку нарахування по середньому або по розподіленню будинкового вузла обліку теплової енергії (планові) перерозподілено на всі квартири будинку, в результаті чого виконане корегування нарахувань за вказаний період за послуги з централізованого опалення, яке відображено в рахунках-повідомленнях споживачів будинку за розрахунковий період вересень-2020, що також підтверджується наданими зведеними таблицями щодо нарахувань виставлених до рахунку за спожите централізоване опалення та кількості теплової енергії витраченої на опалення квартири позивача, наявними в матеріалах справи.

За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надаючи оцінку дослідженим в ході судового розгляду доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про не доведення позивачем своїх вимог щодо визнання незаконним коригувань нарахувань за послуги централізованого опалення з листопада 2019 року по травень 2021 року, які проведені відповідачем із дотриманням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та зобов`язання здійснити перерахунок.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та не спростовано позивачем, наявність заборгованість у позивача з оплати послуг з централізованого опалення, яка виникла за опалювальний період 2018-2019 року. З урахуванням даних розрахунку заборгованості, наданих відповідачем, за позивачем обліковується заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення в розмірі 90 902,68 грн., при цьому з жовтня 2019 року здійснено корегування нарахувань в сторону зменшення на загальну суму 61124,68 грн.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог щодо проведення перерахунку розміру плати за централізоване опалення шляхом зменшення загальної суми заборгованості.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за можливе в цілому схвалити мотиви суду першої інстанції щодо розгляду усіх позовних вимог, викладені в оскаржуваному рішенні, вважаючи такі належними та відповідними до встановлених обставин, що мають значення та вимог закону, без додаткового дублювання.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 05.05.2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Журба С.О.

Писана Т.О.