Справа № 677/1602/22
Провадження № 2/677/239/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

12.05.2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Шовкуна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Коломієць Л.В.,

Учасники провадження (сторони)

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи

Позивач ОСОБА_2 у позові від 26.12.2022 року просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 за рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.03.2020 року по справі № 677/1843/19 на його користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із 1109 грн щомісяця на частку усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_1 щомісяця, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням суду чинності і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтовуючи позов, посилається на те, що 06.03.2009 року між ним та ОСОБА_1 був укладений шлюб, від якого вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з ним та перебуває на його повному утриманні. Також, рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 26.09.2022 року його визнано батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням суду від 12.03.2020 року з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто аліменти на утриманнясина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1109 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 23.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення про стягнення аліментів ОСОБА_1 не виконує та будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, на сьогоднішній день має значну заборгованість по аліментах. Разом з тим, розмір стягнутих із ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 на сьогоднішній день є недостатнім для забезпечення його матеріальних потреб. Зокрема, аліменти в розмірі 1109 грн. в місяць, у умовах сьогодення не забезпечують елементарних потреб їхнього з ОСОБА_1 сина ОСОБА_3 , які з віком значно збільшились, виникла потреба у забезпеченні належних умов його шкільного навчання, збільшились витрати на одяг та речі побутового вжитку. Так, порівняно із часом винесення зазначеного судового рішення та визначення розміру аліментів, значно збільшилась вартість життя, що зокрема пов`язано із підвищенням цін на продукти харчування, одяг, ліки та речі першої необхідності, доказом чого є збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку порівняно із груднем 2010 року. Крім того, станом на день винесення Красилівським районним судом рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, та визначення їх розміру - 12.03.2020 року, на його утриманні був лише син ОСОБА_3 , а тому усі його доходи витрачались на власні потреби та матеріальне утримання останнього. Разом з тим, на сьогоднішній день рішенням Красилівського районного суду від 26.09.2022 року його визнано батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим у нього виник обов`язок з матеріального утримання останньої. В свою чергу, така обставина призвела до погіршення його матеріального стану та позначилась на його спроможності матеріально утримувати сина ОСОБА_3 при сплаті ОСОБА_1 аліментів на його утримання в розмірі 1109 грн на місяць. Крім того, на час визначення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не працювала, оскільки здійснювала догляд за дочкою ОСОБА_4 , а на даний час вона працює та отримує дохід, періодично їздить на роботу за кордон, що свідчить про поліпшення її матеріального стану.

Зважаючи на вказане, просив позов задовольнити.

Відзив на позов відповідач не подала.

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 13.01.2023 року відкрито провадження у справі.

29.03.2023 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_7 про доручення до матеріалів справи доказів, та щодо витребування доказів в Управління соціального захисту населення Хмельницької районної військової адміністрації та в ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Аргументи учасників справи

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні 30.01.2023 року вимоги позову підтримали, просили його задовольнити з підстав, наведених у позові.

У судове засідання 12.05.2023 року позивач та його представник не з`явились. Представник позивача ОСОБА_7 12.05.2023 року надіслав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести за їхньої (позивача та його представника) відсутності, оскільки не мають можливості з`явитись в судове засідання, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 12.05.2023 року позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що не працює, оскільки здійснює догляд за повнолітньою дочкоюОСОБА_4 , яка хворіє, отримує соціальну допомогу за догляд за дитиною з інвалідністю 1 групи. На роботу за кордон вона не їздить, оскільки доглядає за дочкою. Для того, щоб приїхати в судове засідання, змушена була просити свою подругу здійснити догляд за її дочкою ОСОБА_4 . Вказала, що продала земельний пай (в лютому 2023 року), щоб погасити заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 . Має заборгованість лише за квітень 2023 року. Допомогу за догляд за дитиною з інвалідністю 1 групи отримує у розмірі 2600 гривень, з яких сплачує аліменти на сина ОСОБА_3 , з квітня 2023 року сума вже складає 1400 гривень. Матеріальний стан з моменту прийняття рішення про стягнення з неї аліментів на користь Позивача на утримання сина у неї погіршився. Працевлаштуватися вона не має можливості через тяжку хворобу дитини, яка потребує постійного догляду та лікування.

Позиція суду

Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 25).

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.03.2020 року по справі № 677/1843/19 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів, задоволено частково: припинено нарахування та стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , які стягуються на підставі наказу Красилівського районного суду Хмельницькної області від 18.05.2018 року, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1109 гривень щомісячно, що підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 23.10.2019 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 3-5).

Виконавчий лист № 677/1843/19, виданий на виконання вказаного рішення від 12.03.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1109 гривень щомісячно, що підлягає індексації згідно Закону, перебуває на виконанні у Красилівському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 26.09.2022 року по справі № 677/1665/20 ОСОБА_2 визнано батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-8).

Позивач стверджує, що рішення про стягнення аліментів відповідач ОСОБА_1 не виконує та будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, на сьогоднішній день має значну заборгованість по аліментах. Разом з тим посилається на те, що оскільки його рішенням суду визнано батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то у нього виник обов`язок матеріального утримання останньої. Дана обставина призвела до погіршення його матеріального стану та позначилась на його спроможності матеріально утримувати сина ОСОБА_3 , при сплаті відповідачем аліментів на його утримання у розмірі 1109 грн. на місяць. Крім того, на час визначення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не працювала, оскільки здійснювала догляд за дочкою ОСОБА_4 , а на даний час вона працює та отримує дохід, періодично їздить на роботу за кордон, що свідчить про поліпшення її матеріального стану.

На підтвердження позовних вимог позивач до позовної заяви долучив: копію рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.03.2020 року по справі № 677/1843/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, стягнення аліментів; копію рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 26.09.2022 року по справі № 677/1665/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Красилівський районний відділ державної реєстрації актів ціивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про визнання батьківства; копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , виданого повторно 17.09.2021 року Красилівським районним відділом державної реєстрації актів ціивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький); розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, № 20.10-10/1054 від 25.01.2023 року згідно з яким за виконавчим листом № 677/1843/19 від 21.08.20202 року про стягнення ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 заборгованість ОСОБА_1 складає 17423,98 грн.; копію довідки про склад сім`ї ОСОБА_2 № 8, видану 26.01.2023 року Ледянським старостинським округом Антонінської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, про те, що син ОСОБА_3 проживає з позивачем за адресою АДРЕСА_1 , також, згідно з довідкою, за адресою місця проживання позивача зареєстрована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На виконання ухвали суду від 29.03.2023 року Управління соціального захисту населення Хмельницької районної військової адміністрації надало довідку про доходи № 503/5 від 17.04.2023 року (ОР 624254 ВЗ 31702) ОСОБА_4 та довідки про доходи ОСОБА_1 - № 496/5 від 18.04.2023 року (ОР НОМЕР_4 ЦБ/ПБ 10022/9999) та № 497/5 від 18.04.2023 року (ОР 624254 ВЗ 31702).

Згідно з довідкою № 503/5 від 17.04.2023 року ОСОБА_4 знаходиться на обліку в СУЗН Хмельницької РДА (м. Красилів) та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 1 групи: червень 2022 року - у розмірі 5052,18 грн.; липень 2022 року - у розмірі 6906,90 грн; серпень 2022 року - у розмірі 6906,90 грн; вересень 2022 року - у розмірі 6906,90 грн; жовтень 2022 року - у розмірі 6906,90 грн; листопад 2022 року - у розмірі 6906,90 грн; грудень 2022 року - у розмірі 7131,10 грн; січень 2023 року - у розмірі 7131,10 грн; лютий 2023 року - у розмірі 7131,10 грн; березень 2023 року - у розмірі 7131,10 грн. Всього з червня 2022 року по березень 2023 року - 68111,08 грн. (а.с. 35).

Згідно з довідкою № 496/5 від 18.04.2023 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в СУЗН Хмельницької РДА (м. Красилів) та отримує допомогу на догляд за інвалідом І або ІІ групи: за період з січня 2022 року по вересень 2022 року доходи відсутні; жовтень 2022 року - у розмірі 2508,00 грн; листопад 2022 року - у розмірі 2508,00 грн; грудень 2022 року - у розмірі 2589,00 грн; січень 2023 року - у розмірі 2589,00 грн; лютий 2023 року - у розмірі 2589,00 грн; березень 2023 року - у розмірі 2589,00 грн. Всього за вказаною довідкою ОСОБА_1 отримала з жовтня 2022 року по березень 2023 року - 15372 грн. (а.с. 36).

Згідно з довідкою № 497/5 від 18.04.2023 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в СУЗН Хмельницької РДА (м. Красилів) та отримувала державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю за період з січня 2022 року по червень 2022 року: за січень 2022 року - у розмірі 2662,80 грн; лютий 2022 року - у розмірі 2662,80 грн; березень 2022 року - у розмірі 2662,80 грн; квітень 2022 року - у розмірі 2662,80 грн; травень 2022 року - у розмірі 2662,80 грн; червень 2022 року - у розмірі 621,32 грн. Всього за вказаною довідкою ОСОБА_1 отримала з січня 2022 року по червень 2022 року - 13935,32 (а.с. 37).

На виконання ухвали суду від 29.03.2023 року Головне управління ДПС у Хмельницькій області надало відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (довідку про доходи) ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року. Згідно з наданою інформацією ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з січня 2022 року по грудня 2022 року отримувала наступний дохід: в Управлінні соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області, код та назва доходу: 128 - Соціальні виплати з відповідних бюджетів, сума виплаченого доходу: січень 2022 року - 2662, 80 грн., лютий 2022 року - 2662, 80 грн., березень 2022 року - 2662, 80 грн., квітень 2022 року - 2662, 80 грн., травень 2022 року - 2662, 80 грн., липень 2022 року - 2100,00 грн., серпень 2022 року - 2100,00 грн., вересень 2022 року - 2100,00 грн., від СТОВ «Довіра»: в червні 2022 року в розмірі 200 грн., код та назва доходу: 169- благодійна, у тому числі гуманітарна допомога; в грудні 2022 року в розмірі 7454,08 грн., код та назва доходу: 195 - надання зем. ділянки с/г призначення, майнового паю в лізинг, оренду, суборенду, емфітевзис.

Відповідач стверджує, що вона не працює, оскільки здійснює догляд за повнолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю 1 групи, хворіє ДЦП, а тому відповідач не може сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у збільшеному розмірі.

Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 (про що також зазначено у постанові Верховного суду від 23.11.2022 року у справі № 149/2510/21, провадження № 61-7010св22), зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки зазначає про можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом повинні враховуватися такі обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 192 СК України вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення їх розміру. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 466/4009/18, від 05.02.2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 22.01.2020 року у справі № 691/1497/18).

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст. 81 ЦПК відбивають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторони. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому, особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає до суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі.

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Обставиною, що призвела до погіршення матеріального стану позивача та яка позначилась на його спроможності матеріально утримувати сина ОСОБА_3 , при сплаті відповідачем аліментів на його утримання у розмірі 1109 грн. на місяць, позивач ОСОБА_2 зазначив те, що оскільки рішенням суду його визнано батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , то у нього виник обов`язок матеріального утримання останньої.

Суд з цього приводу вважає зазначити про таке.

Виникнення у позивача на підставі рішення про визнання батьківства обов`язку утримувати свою дитину, та, власне, утримання дитини, на яку особа несе матеріальні витрати - це різні за своєю природою речі.

Позивач не надав суду доказів, на підтвердження того, що визнання його рішенням суду від 26.09.2022 року батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчить про те, що він несе витрати на матеріальне утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та внаслідок чого його матеріальне становище погіршилось. При цьому, суд зауважує, що ОСОБА_4 є повнолітньою, тому позивачем не обґрунтовано, яким чином він несе витрати на дочку.

Окрім того, варто зазначити, що долучене до позову рішення суду про визнання позивача батьком дитини ОСОБА_4 не є достовірним доказом того, що позивач утримує свою дочку ОСОБА_4 , оскільки, як випливає зі змісту заочного рішення від 26.09.2022 року у справі № 677/1665/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства двічі призначалась судова молекулярно-генетична експертиза, проте, ОСОБА_2 неодноразово ухилявся від проведення судової експертизи у справі, та не з`являвся до експертної установи для відібрання зразків для дослідження.

Обставиною, що підтверджує значне покращення матеріального становища платника аліментів - відповідача ОСОБА_1 позивач у позові вказав те, що на час визначення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не працювала, оскільки здійснювала догляд за дочкою ОСОБА_4 , а на даний час вона працює та отримує дохід, періодично їздить на роботу за кордон, що свідчить про поліпшення її матеріального стану.

Позивач, вказавши, що відповідач ОСОБА_1 працює та отримує дохід, періодично їздить на роботу за кордон, не надав доказів на підтвердження вказаного.

Разом з тим, документи, які надійшли до суду з Управління соціального захисту населення Хмельницької районної військової адміністрації (довідка про доходи № 503/5 від 17.04.2023 року (ОР 624254 ВЗ 31702) ОСОБА_4 та довідка про доходи № 496/5 від 18.04.2023 року ОСОБА_1 (ОР НОМЕР_4 ЦБ/ПБ 10022/9999) підтверджують, що матеріальний стан відповідача від дати ухвалення рішення про стягнення з неї аліментів на сина ОСОБА_3 незначно поліпшився, але при цьому, суд враховує, що особисто на ОСОБА_1 в грудні 2022 року (даний позов поданий до суду 27.12.2022 року) нарахована допомога на догляд за інвалідом І або ІІ групи в розмірі 2589,00 грн., та в 2023 році вказана допомога нараховується в розмірі 2589,00 грн. на місяць, з якої відповідач сплачує аліменти на сина ОСОБА_3 в розмірі 1400 грн. (з 01.04.2023 року).

Відповідач ОСОБА_1 проживає з дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю з дитинства, хворіє на ДЦП, та не може обходитися без постійного стороннього догляду, а тому відповідач опікується нею. Виконуючи свої материнські обов`язки та доглядаючи за дитиною з інвалідністю, займаючись її лікуванням, розвитком, ОСОБА_1 позбавлена можливості працювати та самостійно отримувати дохід, окрім вказаних вище соціальних виплат. При цьому, ОСОБА_1 вказала, що продала земельну частку (пай), щоб розрахуватись із заборгованістю по аліментах на сина, проте доказів, на підтвердження зазначеного, суду не надала.

Всього за наданою Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області інформацією ОСОБА_1 отримала за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року дохід в сумі 29499,40 грн. (а.с. 43 - 46), що в середньому становить 2458, 28 грн. в місяць (29499,40 грн. /12 місяців), що є меншим за встановлений з грудня 2022 року Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік», та Законом України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2684 гривні.

При ухваленні рішення, суд бере до уваги встановлені у даній справі обставини, а саме те, що відповідач не працевлаштована, оскільки здійснює догляд за повнолітньою дочкою, яка хворіє, отримує соціальну допомогу за догляд за дитиною з інвалідністю 1 групи, розмір якої є меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб, несе витрати по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , та доньки ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, а також те, що позивач не довів належними та допустимими доказами те, що після ухвалення рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12.03.2020 року по справі № 677/1843/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина, змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України матеріальний стан позивача, покращився матеріальний стан відповідача, що позов задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розподіл судових витрат між сторонами

При подачі позову щодо вимоги про стягнення аліментів позивач був звільнений від оплати судового збору.

Оскільки у задовленні позовних вимог відмовлено, тому оплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., відповідно до п. 2 ч.2 ст.141 ЦПК України необхідно покласти на позивача, та стягнути з нього судовий збір у вказаному розмірі в дохід держави.

На підставі ст.ст. 182, 192 СК України, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 12, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи (сторони):

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складений 15.05.2023 року.

Суддя: В.О.Шовкун