ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 квітня 2023 року

м. Харків

справа № 639/834/22

провадження № 22ц/818/481/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.,

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2022 року в складі судді Марченко В.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері та додаткових витрат

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

На вказану ухвалу судді поштою 17 січня 2023 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 24 січня 2023 року справу витребувано з суду першої інстанції.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 14 березня 2023 року.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 15 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2022 року залишено без руху та апелянту надано строк 10 днів для надання заяви про поновлення строку з зазначенням поважних причин пропуску строку з 13 липня 2022 року по 17 січня 2023 року з наданням відповідних доказів щодо цього з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання вказаної ухвали судді 06 квітня 2023 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку, яка мотивована початком військових дій за її місцем проживання та необхідністю рятувати життя від ракетних обстрілів.

Розглянувши зазначені доводи колегія суддів дійшла висновку, що наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку для апеляційного оскарження ухвали судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2022 року не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частин 3, 4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Тобто підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого було неодноразово продовжено.

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Щодо введення воєнного стану на території України, то Верховний Суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22, провадження № 11-119заі22.

В своїй заяві про поновлення строку ОСОБА_1 посилається на впровадження в країни воєнного стану та проведення бойових дій, однак заявниця не надала доказів на підтвердження доводів щодо того, яким чином введення воєнного стану та проведення бойових дій на території міста Харкова (докази зміни її місця проживання, виїзд за межі Харківської області або за кордон та отримання статусу внутрішньо переміщеної особи або біженця) вплинули на перебіг строку оскарження.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає доводи ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження належним чином не обґрунтовані, та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, які б вказували на те, що пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2022 року зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Аналогічні за змістом висновки викладені в ухвалах Верховного Суду від 03 квітня 2023 року у справі № 725/3121/20 (провадження № 61-10305ск22), від 29 березня 2023 року у справі № 2-10231/11 (провадження № 61-10502ск22), від 02 березня 2023 року у справі № 697/1675/19 (провадження № 61-1032ск23) та ін.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Поважні причини пропущення відповідного процесуального строку стосуються учасника справи, а відповідно він має довести поважність пропущення процесуального строку.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Отже, ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу поза межами строку на апеляційне оскарження (майже шість місяців), не надала доказів поважності причин пропуску строку.

ЄСПЛ зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (рішення у справі «МПП «Голуб» проти України» (MPP Golub v. Ukraine), № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine), № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Отже, оскільки зазначені заявницею обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2022 року є неповажними, а також зважаючи на тривалість пропуску процесуального строку (майже шість місяців), у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ч.4 ст.357, ч.4 ст.358 ЦПК України

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження в частині оскарження ухвали судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2022 року та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 18 лютого 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері та додаткових витрат - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, після її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина