Справа № 203/2367/23
Провадження № 2-з/0203/34/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

08 травня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Колесніченко О.В., розглянувши у провадженні № 2-з/0203/34/2023 заяву адвоката Величка Віктора Юрійовича, діючого в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС», про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2023 року позивач, ТОВ «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» () пред`явив через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська позов до ОСОБА_1 , в якому третьою особою зазначений: ОСОБА_2 , про визнання права власності на житловий будинок площею 192,0 к.в.м, житловою 73,7 к.в.м по АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації права власності за відповідачем на цей будинок, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що 25 липня 2016 року між позивачем та третьою особою укладений нотаріально посвідчений договір про спільну забудову земельної ділянки, яка перебувала в оренді у ОСОБА_2 , на підставі чого позивачем здійснено будівництво спірного об`єкту нерухомого майна про готовність якого Управлінням ДАБК ДМР виданий сертифікат про його відповідність вимогам будівельних норм та правил, проектній документації та готовність до експлуатації 18 грудня 2017 року, проте рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно 02 травня 2023 року позивачу відмовлено у реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, оскільки останній зареєстрований за відповідачем.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою від представника позивача ТОВ «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС» адвоката Величка В.Ю. надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просив забезпечити його позовні вимоги шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 та заборони його відчуження та розпорядження ним будь-яким способом, внесення його до статутного капіталу будь-яких господарських товариств чи інших юридичних осіб, передачі його в іпотеку або інше забезпечення цього житлового будинку, заборони відповідачу та будь-яким іншим особам користуватись цим будинком, проводити в цьому буднику будь-які ремонтні роботи (поточні та/або капітальні, здійснювати реконструкцію, перепланування, заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного житлового будинку, до вирішення справи по суті, оскільки заявник вважає, що підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, а спірне майно може бути переміщене, знищене, відчужене іншим чином.

В подальшому 05 травня 2023 року позивач подав додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову в якому клопотав не застосовувати зустрічне забезпечення з огляду на те, що предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно, яке збудовано за рахунок позивача, а отже забезпечення позову жодним чином не може завдати збитків відповідачу.

Зазначена заява підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська та за своїми змістом та формою в цілому відповідає вимогам, передбаченим ст. 151 ЦПК України, до заяви додані докази сплати судового збору у визначеному ЦПК України розмірі та надійшло підтвердження його зарахування після чого така заява може бути розглянута.

Розглянувши заяву, дослідивши додані докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, підставою забезпечення позову судом є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування таких заходів може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

У той же час, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на це суд також враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 754/4437/18, відповідно до якого метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Провадження у цивільній справі № 203/2367/23 відкрито ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 08 травня 2023 року. Підсудність справи Кіровському районному суду міста Дніпропетровська визначена за виключною підсудністю згідно ст. 30 ЦПК України за місцезнаходженням спірного нерухомого майна будинку АДРЕСА_1 .

До позовної заяви додані копія договору оренди землі між територіальною громадою міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 кадастровий № :06:033:0128 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, посвідчений 25.07.2016 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстром №1037, копія договору від 15 липня 2016 р. про спільну забудову земельної ділянки між позивачем та ОСОБА_2 відносно вказаної ділянки, копію сертифікату серії ДП № 78 про відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та його готовність до експлуатації, та рішення виконкому Дніпровської міської ради № 103, яким новозбудованому об`єкту визначено нову адресу: АДРЕСА_1 . Також надано копію протоколу розподілу результатів будівництва вказаного майна, в якому визначена частка позивача.

Крім того, згідно доданої до позовної заяви копії рішення державного реєстратора № 67424510 від 02 травня 2023 року про відмову в проведенні реєстраційних дій наразі право власності на новозбудоване нерухоме майно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_1 .

Також за даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 травня 2023 року № 331486777 спірний об`єкт нерухомого майна зареєстрований за ОСОБА_1 10 червня 2021 року.

Вказане свідчить про те, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, який потребує вирішення судом.

Відповідно до п.п. 1), 2) ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачена можливість забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно, забороною вчиняти певні дії. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом позову є визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення позовних вимог. У разі невжиття таких заходів, відповідач може здійснити відчуження спірного нерухомого майно, а також його внесення до статутного капіталу юридичної особи, обтяження, реконструкцію чи перебудову, що зробить неможливим чи істотно ускладнить виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. Таким чином, заходи забезпечення позову, про які зазначено в заяві, є співмірними з позовними вимогами.

Натомість захід забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу користування житловим будинком АДРЕСА_1 , то безпідставне вжиття такого заходу забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів цієї особи на повагу до її приватного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 та заборони його відчуження та розпорядження ним будь-яким способом, внесення його до статутного капіталу будь-яких господарських товариств чи інших юридичних осіб, передачі його в іпотеку або інше забезпечення цього житлового будинку, заборони відповідачу та будь-яким іншим особам проводити в цьому буднику будь-які ремонтні роботи (поточні та/або капітальні, здійснювати реконструкцію, перепланування, заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного житлового будинку, крім проведення реєстраційних дій за цією ухвалою.

Підстав для обов`язкового надання зустрічного забезпечення позивачем, який має згідно ЄДРПОУ реєстрацію місцезнаходження в Україні, за ч. 3 ст. 154 ЦПК України на момент постановлення цієї ухвали суд не вбачає, а сама по собі заборона на відчуження майна не спричиняє завдання збитків відповідачу, як і заборона на реконструкцію та перепланування новозбудованого будинку, тоді як потенційні збитки від чого підлягають попередньому доведенню відповідачем, внаслідок чого надання зустрічного забезпечення наразі недоцільне.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261,263 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Величка Віктора Юрійовича, діючого в інтересах позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТ СІТІ ЛЮКС», про забезпечення позову, пред`явленого до ОСОБА_1 , в якому третьою особою зазначений: ОСОБА_2 , про визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.

Заборонити відповідачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ), а також будь-яким іншим особам відчуження та розпорядження будь-яким способом, внесення до статутного капіталу будь-яких господарських товариств чи інших юридичних осіб, передавати в іпотеку або інше забезпечення житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м.

Заборонити відповідачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) та будь-яким іншим особам проводити будь-які ремонтні роботи (поточні та/або капітальні) житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., проводити його реконструкцію, перепланування, а також здійснювати будь-які поліпшення цього нерухомого майна.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 192,0 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., крім проведення реєстраційних дії за цією ухвалою.

Копію цієї ухвали видати негайно заявнику, позивачу та відповідачам.

Виконати вжиті заходи забезпечення позову негайно в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», на підставі цієї ухвали, яка має силу виконавчого документу, незалежно від відкриття виконавчого провадження.

Пред`явити цю ухвалу про забезпечення позову до виконання строком у три роки з наступного за днем її постановлення дня. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її підписання, але з цього дня може бути оскаржена впродовж 15 днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду з правом обов`язкового поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги впродовж 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко