11 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Щепановій І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа - Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління юстиції у місті Києві - про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,
25.11.2022 позивач звернувся до суду з позовом та просить суд:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- передати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на опікування органу опіки та піклування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації;
- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З 07.07.2022 дитина перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки, або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.
Так, 06.05.2022 до служби звернулася бабуся дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 із письмовою заявою в якій зазначила, що батько дитини - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а матір дівчинки - ОСОБА_1 в житті та вихованні онуки ОСОБА_5 не приймає участі.
13.05.2022 спеціалістами служби спільно із інспектором сектору ювенальної поліції Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві було відвідано родину за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Під час візиту було встановлено, що умови для проживання дитини створені бабусею ОСОБА_4 належним чином.
19.05.2022 до служби з черговою заявою звернулася ОСОБА_6 , в якій зазначила, що матір дитини - ОСОБА_1 ніколи не займалася вихованням ОСОБА_5 , місце знаходження її не відоме. Також бабуся дитини прохала порушити питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її доньки.
Відповідно до інформації Солом`янського районного в м. Києві центру соціальних служб та акту оцінки потреб сім`ї/особи від 06.06.2022 стало відомо, що вихованням та утриманням малолітньої ОСОБА_2 займається бабуся ОСОБА_4 з 3-х річного віку. ОСОБА_1 постійно проживала окремо, місце знаходження її не відоме.
З інформації Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24.06.2022 вбачається, що проведеними заходами встановити місце знаходження громадянки ОСОБА_1 не виявилося можливим.
Відповідно до листа середньої загальноосвітньої школи №166 м. Києва від 17.06.2022 стало відомо, що мати дівчинки вихованням доньки не займається, не цікавиться її навчальними досягненнями, не відвідує батьківські збори. Учениця завжди охайно одягнена, має все шкільне приладдя. Вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_4 .
З отриманого листа Солом`янського районного у м. Києві центру соціальних служб від 07.07.2022 року вбачається, що родина ОСОБА_4 отримує послуги центру з 2012 року. Під час неодноразових відвідувань сім`ї, матері дитини вдома ніколи не було. За послугами до центру ОСОБА_1 не зверталася. Вихованням ОСОБА_5 займався батько та бабуся. Мілена завжди приймала активну участь у соціально культурних заходах центру, на які її приводив батько або бабуся.
Згідно інформації комунального некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Солом`янського району м. Києва від 11.07.2022 стало відомо, що ОСОБА_2 спостерігається в амбулаторії №15, декларація укладена з лікарем-педіатром. Поліклініку дитина відвідує з бабусею ОСОБА_4 .
Питання щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно дитини розглянуто комісією з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації, засідання якої відбулося 06.102022 року. Рішенням комісії рекомендовано ініціювати в судовому порядку питання про позбавлення батьківських справ матері малолітньої.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив позов задовольнити.
25.11.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою суду від 24.01.2023 було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
27.01.2021 до суду надійшла заява від начальника відділу реєстрації актів цивільного стану в якому останній просить вказану справу розглядати за відсутності представника.
02.02.2021 до суду надійшло клопотання від позивача про долучення письмових доказів до матеріалів справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву у встановлені судом строк подано не було.
23.03.2023 до суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд підготовного засідання за її відсутності та про призначення справи до розгляду.
Ухвалою суду від 23.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
До суду надійшла заява від представника позивача, в якому останній просив провести розгляд справи за його відсутності та у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.
Про причину неявки суд до відома не поставила.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З 07.07.2022 дитина перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки, або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.
Так, 06.05.2022 до служби звернулася бабуся дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 із письмовою заявою в якій зазначила, що батько дитини - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а матір дівчинки - ОСОБА_1 в житті та вихованні онуки ОСОБА_5 не приймає участі.
13.05.2022 спеціалістами служби спільно із інспектором сектору ювенальної поліції Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві було відвідано родину за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Під час візиту було встановлено, що умови для проживання дитини створені бабусею ОСОБА_4 належним чином.
19.05.2022 до служби з черговою заявою звернулася ОСОБА_4 , в якій зазначила, що матір дитини - ОСОБА_1 ніколи не займалася вихованням ОСОБА_5 , місце знаходження її не відоме. Також бабуся дитини прохала порушити питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її доньки.
Відповідно до інформації Солом`янського районного в м. Києві центру соціальних служб та акту оцінки потреб сім`ї/особи від 06.06.2022 стало відомо, що вихованням та утриманням малолітньої ОСОБА_2 займається бабуся ОСОБА_4 з 3-х річного віку. ОСОБА_1 постійно проживала окремо, місце знаходження її не відоме.
З інформації Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 24.06.2022 вбачається, що проведеними заходами встановити місце знаходження громадянки ОСОБА_1 не виявилося можливим.
Відповідно до листа середньої загальноосвітньої школи №166 м. Києва від 17.06.2022 стало відомо, що мати дівчинки вихованням доньки не займається, не цікавиться її навчальними досягненнями, не відвідує батьківські збори. Учениця завжди охайно одягнена, має все шкільне приладдя. Вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_4 .
З отриманого листа Солом`янського районного у м. Києві центру соціальних служб від 07.07.2022 вбачається, що родина ОСОБА_4 отримує послуги центру з 2012 року. Під час неодноразових відвідувань сім`ї, матері дитини вдома ніколи не було. За послугами до центру ОСОБА_1 не зверталася. Вихованням ОСОБА_5 займався батько та бабуся. Мілена завжди приймала активну участь у соціально культурних заходах центру, на які її приводив батько або бабуся.
Згідно інформації комунального некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Солом`янського району м. Києва від 11.07.2022 стало відомо, що ОСОБА_2 спостерігається в амбулаторії №15, декларація укладена з лікарем-педіатром. Поліклініку дитина відвідує з бабусею ОСОБА_4 .
Питання щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно дитини розглянуто комісією з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації, засідання якої відбулося 06.10.2022. Рішенням комісії рекомендовано ініціювати в судовому порядку питання про позбавлення батьківських справ матері малолітньої.
У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.
Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків.
Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.
Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно п.п. 1-2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, а також, що вона він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Як встановлено судом, відповідачка своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої ОСОБА_2 не виконує, зокрема, остання проживає з бабусею, мати не відвідує її та не цікавиться життям та розвитком дитини, протягом тривалого часу не здійснює жодних дій, спрямованих на виконання батьківських обов`язків, при чому робить це свідомо, тобто без поважних причин.
Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої дитини знайшли своє підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованими, у зв`язку з чим приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.
Оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про позбавлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Що стосується позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, то суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до пп.14 п. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з цих обставин, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1984, 80 грн. за вимогу майнового та немайнового характеру.
Отже, позовні вимоги Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 19, 150, 152, 154-155, 164, 165, 180- 182, 191 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», Конвенцією ООН про права дитини, Пленумом Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 - 83, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280, 430 ЦПК України, суд, -
Позов Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа - Солом`янський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління юстиції у місті Києві - про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Передати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на опікування органу опіки та піклування Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації;
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: ( АДРЕСА_1 , паспорт невідомий, РНОКПП - невідомий) на користь держави судовий збір у розмірі 1681, 60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.05.2023.

Суддя: Букіна О.М.