Справа № 345/168/23
Провадження № 22-ц/4808/453/23
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Калуського міськрайонного суду від 09 лютого 2023 року під головуванням судді Юрчака Л.Б. у м. Калуш,

в с т а н о в и в:

В січні 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно пенсійної справи відповідача встановлена переплата пенсії в сумі 36 932,98 грн за період з 01.06.2006 по 31.05.2022 у зв`язку із встановленими розбіжностями між сумами заробітної плати, відображеними у довідці за період роботи з 01.01.1988 по 31.12.1992 на ВАТ «Калушхімремонт», та даними особових рахунків з нарахування заробітної плати.

Позивач просив стягнути із ОСОБА_1 безпідставно отриману суму пенсії за період з 01.06.2006 по 31.05.2022 в сумі 36 932,98 грн.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 09 лютого 2023 року відмовлено в задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення суду подало апеляційну скаргу в якій зазначає, що воно є незаконним і таким, що постановлене з порушенням норм матеріального права.

Апелянт вказує, що в ході розгляду пенсійної справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо правильності проведення перерахунку пенсії було встановлено, що при первинному призначенні пенсії за віком за Сп. № 1 ОСОБА_1 надав порічну довідку про заробітну плату ВАТ «Калушхімремонт» за період 01.01.1987 по 31.12.1991, а при проведенні перерахунку пенсії у 2006 році було надано помісячно довідку з ВАТ «Калушхімремонт» за період з 01.01.1988 по 31.12.1992, у якій суми заробітку суттєво відрізняються від заробітку в попередній довідці.

Однак, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначає, що ОСОБА_1 отримав від позивача спірні грошові кошти у вигляді пенсії, проте доказів про набуття відповідачем коштів у розмірі 36 932,98 грн у результаті рахункової помилки позивача матеріали не містять.

Апелянт вважає, що такі твердження є недостовірними, оскільки Головним управлінням до позовної заяви було долучено розрахунок переплати по пенсійній справі ОСОБА_1 , копію пільгової довідки від 1997 року та довідку №113 від 13.06.2006 про заробіток для обчислення пенсії, яка була представлена ОСОБА_1 при зверненні за перерахунком пенсії у 2006 році.

Просить рішення суд першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга ґрунтується виключно на припущеннях, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Вважає, що обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера. Тому позивач, звертаючись з таким позовом, зловживає своїми правами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком.

Відповідно до розрахунку переплати пенсії по пенсійній справі №85 ОСОБА_1 за період з 01.06.2006 по 31.05.2022 встановлена переплата в сумі 36 932,98 грн (а.с. 3-6).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 29.04.2022 було проведено перевірку достовірності довідок, наданих ОСОБА_2 в архівному відділі Калуської міської ради та складено акти перевірок №0900-1103-1/2654 та №0900-1103-1/2661 від 29.04.2022 (а.с.8-16).

Проведеною перевіркою встановлено, що дані в довідці №113 від 13.06.2006 про заробітну плату, яка була представлена ОСОБА_2 для проведення перерахунку пенсії у 2006 році, за період з 01.01.1988 по 31.12.1992 помісячно, не відповідають даним особових рахунків з нарахування заробітної плати по ОСОБА_1 .

Згідно акту перевірки встановлено, що дані відображені у довідці від листопада 1997 року №02/535 на гр. ОСОБА_1 , яка видана ВАТ «Калушхімремонт», відповідають первинним документам (наказам, картці форми П (Т) 2, особовим рахункам (розрахунковим листам) на гр. ОСОБА_1 . Однак, не відображено відпустки без збереження заробітної плати, а саме: з 10.06.1996 по 30.06.1996 та з 01.07.1996 по 17.07.1996.

В пільговій довідці невірно зазначено код професії 19568, замість 19182 чистильник металу, який зайнятий на очистці металу, металічних деталей і виробів сухим кварцовим піском, як зазначено в наказі №42 від 29.08.1997 «Про результати атестації робочих місць» по ВАТ «Калушхімремонт».

Наказ №105-к від 29.12.1987 про присвоєння ОСОБА_1 з 29.12.1987 суміжної професії машиніст компресорних установок, відсутній в архівному відділі Калуської міської ради. Вказаний наказ також не відображено в особовій картці по обліку кадрів п (Т)-2 на ОСОБА_1 та відсутній в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області21.06.2022 на адресу ОСОБА_1 направило листа №0900-0501-8/20677 із пропозицією повернути протягом місяця зайво отримані кошти в сумі 36 932,98 грн (а.с. 7).

Відповідно до ст. 50 Закону №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань збоку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Згідно зі ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань збоку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений ст. 50 Закону №1058-IV та ст. 103 Закону №1788-ХІІ, за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої ст.103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі № 686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі № 173/424/17(2-а/173/41/2017).

Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери внаслідок зловживань з їх боку, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.

Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.

Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Вказані положення відповідають визначенню пенсії, наведеному у ст. 1 Закону №1058-ІV, згідно якої пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках,визначених цим Законом.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 13.02.2020 у справі № 607/14668/16-а, від 27.03.2020 у справі № 607/4451/16-а, зазначив наступне: «Відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів;

3) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 6), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відтак, саме на позивача покладено обов`язок, при призначенні пенсії позивачу, щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду».

За таких обставин, проведення перевірок документів для оформлення пенсій та здійснення їх перерахунку у разі встановлення недостовірної інформації, на підставі якої було обраховано розмір пенсійної виплати, законодавчо віднесено до функцій Пенсійного фонду.

Згідно зі статтею 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності збоку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані пенсійним органом за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.

Правильність розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 Цивільного кодексу України майно підлягає поверненню у разі доведення цих фактів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №487/3380/16-а та від 11.02.2020 у справі № 761/41107/16-а.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст. 50 Закону № 1058-IV. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.05.2019 у справі № 489/205/16-а та від 03.10.2019 у справі № 487/3380/16-а.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи.

У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

ОСОБА_1 при зверненні з заявою до органів ПФУ про призначення пенсії надав відповідні документи. УПФУ здійснило перевірки допустимості таких документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії та обґрунтованість видачі таких.

Рішення про призначення пенсії за вислугу років приймало виключно управління ПФУ, ґрунтуючись, в тому числі, на відомостях з трудової книжки ОСОБА_1 . Виплата пенсії позивачем була проведена добровільно.

Судом встановлено, що перевірку проведено у 2022 році, а доказів які підтверджують недобросовісну поведінку з боку ОСОБА_1 при оформленні пенсії ГУПФУ в Івано-Франківській області суду надано не було. Також не доведено те, що дії відповідача призвели до безпідставної виплати коштів саме з його вини.

Беручи до уваги викладене вище, слід зазначити, що пенсіонер не може нести відповідальність за зміст та достовірність офіційних документів, а тому на пенсіонера може бути покладений обов`язок про повернення надміру виплаченої пенсії лише у випадку встановлення і доведення об`єктивними даними зловживань з його боку, тобто наявність об`єктивно встановленої вини в наданні недостовірних даних.

Відповідно до ч. 1, 2 та 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76, 77 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять доказів, якими встановлюється наявність вини відповідача в наданні недостовірних даних, умисел відповідача на отримання пенсії без законних для цього підстав, а також якими спростовується презумпція добросовісності ОСОБА_1 .

З цих підстав не спростовують висновки суду першої інстанції посилання апелянта на те, що підтвердженням безпідставно отриманих коштів з вини ОСОБА_1 є розрахунок переплати по пенсійній справі ОСОБА_1 , копія пільгової довідки від 1997 року та довідка №113 від 13.06.2006 про заробіток для обчислення пенсії, яка була представлена ОСОБА_1 при зверненні за перерахунком пенсії у 2006 році.

Також відсутні дані, які вказують на обізнаність відповідача в недостовірності документів, поданих ним для призначення і безпідставного отримання пенсії у більшому розмірі.

Колегія апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області слід відмовити.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та порушення прав скаржника.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд дійшов переконання, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 09 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук О.О. Томин