24.03.2023 227/5077/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Круговій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Донбас Північний», про стягнення матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору : Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Донбас Північний», про стягнення матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якої зазначив, що 13.08.2021р. о 15:30 годині в м. Добропілля по вул. Першотравневій, 40а, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «SMA» з н/з НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «CITROEN», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_2 мав намір перестроїтися, та скоїв зіткнення з його автомобілем, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.3 ПДР України. Постановою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2021р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, але провадження у справі було закрите, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Постанова суду набрала законної сили і не оскаржувалась. Позивач зазначає, що в результаті ДТП його автомобіль отримав значні технічні ушкодження, що підтверджується висновком судового експерта Дегтяр О.І. № 39, складеного 16.08.2021р., згідно якого вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору) на момент проведення дослідження, може становити 14021,65 грн. Позивач зазначає, що ним було сплачено за проведення автотоварознавчого дослідження експерту Дегтярь О.І. 2500 грн., що також повинен відшкодувати йому відповідач. Окрім того, згідно Полісу № 204113839 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач є страхувальником власного автомобіля, страховиком є АТ «СК «ІНГО». Згідно Полісу № АР/4606278 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач ОСОБА_2 є страхувальником власного автомобіля, страховиком ПрАТ «СК Аско ДС», але він не отримав ніякого відшкодування нанесеної шкоди. Також позивач зазначає, що відповідно до ст. 23 ЦК України він має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, оскільки внаслідок ушкоджень свого майна переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобілю, був змушений нести додаткові витрати. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування вартості матеріальних збитків у розмірі 14021,65 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000 грн, вартість проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля у розмірі 2500 грн, суму судового збору у розмірі 908,00 грн.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду, роз"яснено право відповідачу подати відзив та докази, представникам третіх осіб- письмові пояснення та докази. В встановлений судом строк відзив та письмові пояснення до суду не надійшли.

В судове засідання з"явилися позивач та представник відповідача адвокат Кириченко О.О., інші учасники розгляду справи до суду не з"явилися.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та зазначив, що звернувся до суду з позовом, оскільки страховою компанією не було йому виплачено страхове відшкодування. Також позивач додав, що оскільки страхова компанія затягувала час огляду автомобіля він був вимушений звернувся до судового експерта Дегтяр О.І. для проведення судово-автотоварознавчої експертизи для встановлення вартості матеріальних збитків завданих його автомобілю, і лише після цього до нього приїхав страховий комісар, в той час як вже пройшло два місяці з моменту ДТП. Приблизно через чотири місяці після ДТП від ПрАТ «СК АСКО ДС» отримав страхове відшкодування у розмірі 9948,92 грн. Висновок експерта страхової компанії не оскаржував, так як пішов на зустріч страховій компанії та погодився на визначену експертом суму відшкодування. Також зазначив, що від відповідача грошей на відшкодування нанесеної шкоди він не отримував. Також позивач додав, що коли захворіла його дитина він був вимушений винаймати таксі, щоб возити дитину до лікарні, оскільки він не міг користуватися своїм автомобілем через пошкодження внаслідок ДТП, таким чином він відчував моральні страждання, які відповідач має відшкодувати.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що позивачу страховою компанією було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 9948,92 грн., і саме цей розмір було узгоджено з позивачем, висновок експерта страхової компанії позивачем не оскаржено. Також зазначив, що позивач безпідставно звернувся до судового експерта Дегтярь О.І. , не дочекавшись страхового комісара. Окрім того, зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги позивача лише в частині невідшкодованих матеріальних збитків, а саме в розмірі франшизи, яку було виплачено позивачу перед судовим засіданням 15.12.2022 року в розмірі 2600 грн., в іншій частині просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача та стягнути з позивача на користь відповідача витрати, понесені на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

В судове засіданні 24.03.2023 року сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від позивача та його представника жодних заяв або доказів поважності неявки до суду ненадходило. Від представника відповідача та відповідача надійшли заяви з проханням розглядати справу без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі відносно ОСОБА_2 закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачени ст. 38 КУпАП (а.с. 11).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13.08.2021 року за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в м.Добропілля Донецької області, є ОСОБА_2 - відповідач по даній справі.

Згідно полісу № 204113809 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_1 застрахував автомобіль в страховій компанії АТ «СК «ІНГО» (а.с. 29).

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно матеріалів справи власником автомобіля SMA 7151, н/з НОМЕР_1 є відповідач по справі ОСОБА_2 , який застрахував свою відповідальність, уклавши договір страхування з ПрАТ «СК «Аско-ДС» (поліс №АР/4606278 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Згідно копії полісу №АР/4606278 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована з 11.10.2020 року по 10.10.2021 року в ПрАТ «СК «Аско-ДС», дата укладання договору 09.10.2020 року, страхова сума на одного потерпілого складає - за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 260 000 грн, за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн., розмір франшизи - 2600 грн. (а.с. 30).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином застрахував свою цивільно-правову відповідальність перед іншими власниками наземних транспортних засобів на випадок спричинення шкоди.

Як було з`ясовано в судовому засіданні, позивач по справі ОСОБА_1 звертався до ПрАТ «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» щодо виплати страхового відшкодування по ДТП від 13.08.2021 року за участю відповідача. 06.12.2021 року було складено страховий акт № 1942/21 ГО, відповідно до якого встановлено узгоджений розмір збитку у розмірі 12548,92 грн, встановлено узгоджений розмір збитку за вирахуванням франшизи(2600грн) у розмірі 9948,92 грн (а.с. 70).

З копії листа директора Олександрівської філії ПрАТ «СК «Аско-ДС» від 15.11.2022 року, наданого на запит адвоката Кириченка О.О., вбачається, що 06.12.2021 року ОСОБА_1 проведено страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії №АР/4606278 від 09.10.2020 року (страхувальник ОСОБА_2 ) в розмірі 9948,92 грн (12548,92 грн загальний розмір завданого матеріального збитку в результаті пошкодження транспортного засобу вигодо набувача, 2600 грн- розмір узгодженої за умовами договору франшизи), тобто безпосередньо перед зверненням позивача до суду із зазначеним позовом 20.12.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи суму страхового відшкодування внаслідок ДТП від 13.08.2021 року, в розмірі 12548,92грн було зменшено на суму франшизи - 2600 грн. та фактично було перераховано на рахунок ОСОБА_1 9948,92 грн.

Згідно копії полісу №АР/4606278 від 09.10.2020 року обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля Maple C52 SMA 7151, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 передбачена франшиза у розмірі 2600 грн (а.с. 30).

Статею 9 Закону України «Про страхування» франшиза визначена як частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з пунктом 36.6. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача в судовому засіданні було надано розписку ОСОБА_1 від 15.12.2022 року про отримання суми грошових коштів у розмірі 2600 грн в рахунок відшкодування франшизи по договору страхування №АР/4606278 від 09.10.2020 року. Позивач в судовому засіданні підтвердив отримання 2600 грн. від відповідача перед судовим засіданням 15.12.2022 року.

З матеріалів справи також вбачається, що 16.08.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до судового експерта Дегтяр О.І. з заявою про проведення судово-автотоварознавчої експертизи з метою встановлення розміру матеріальної шкоди (а.с. 24). Згідно копії висновку експерта № 39 від 16.08.2021 року вбачається, що вартість матеріальних збитків заподіяної власнику автомобіля CITROEN С3 СХ 1.41, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження становить 14021,65 грн (а.с. 17).

Нормою ст.106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно даного висновку судового експерта Дегтярь О.І. огляд транспортного засобу проводився за відсутності відповідача або його представника, які на сьогоднішній день не погоджуються із зазначеним висновком судового експерта та просять прийняти до уваги висновок судового експерта, яке проводилося за замовленням ПрАТ «СК «Аско-ДС», яким визначено розмір нанесеної шкоди автомобілю позивача в розмірі 12548,92 грн., з яким він погодився.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Кириченко О.О. суду повідомив, що позивач погодився із висновком експерта за замовленням ПрАТ «СК «Аско-ДС», його не оспорював, і на підставі цього висновку отримав суму страхового відшкодування. Позивач підтвердив в судовому засіданні, що погодився із сумою страхового відшкодування, визначеного експертом страхової компанії і висновок експерта не оспорював.

Враховуючи вищезазначене, суд не приймає до уваги висновок експерта Дегтяр О.І. як доказ розміру спричиненої шкоди, оскільки позивач ОСОБА_1 погодився з висновком, який було складено експертом ПрАТ «СК «Аско-ДС», зазначений висновок не оскаржував, і на його підставі отримав страхове відшкодування. Суд також вважає, що в зв"язку із вищезазначеним не підлягає задоволенню вимога позивача про відшкодування витрат на оплату судового автотоварознавчого дослідження, проведеного судовим експертом Дегтярь О.І. Окрім того,товарний чек № 39 від 16.08.2021 року, виданий ФОП ОСОБА_4 (а.с. 25) не може бути належним доказом підтвердження понесених витрат позивачем, оскільки не містить відомостей, на підставі якого договору (замовлення або іншого документу) було оформлено вказаний товарний чек та за які саме послуги.

Враховуючи, що відповідачем було сплачено позивачу розмір франшизи, передбачений договором, та те, що позивач погодився з виплаченим розміром страхового відшкодування, тобто позивач станом на час розгляду справи, отримав відшкодування визначеного експертом ПрАТ «СК «Аско-ДС» визначеного розміру шкоди 12548,92грн. ( 9948,92 грн. від страхової компанії та 2600 грн. від відповідача 15.12.2022 року), суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позовних вимог позиача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 14021,65 грн в повному обсязі.

Щодо вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 30000 грн., суд зазначає наступне:

Згідно з ч.1 та 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,членів її сім`ї чи близьких родичів.

Як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Виходячи із положень ч. 5 ст. 1187 ЦК України, згідно з якими особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно до роз`яснень, даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Вирішуючи питання щодо відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди, суд вважає за необхідне зауважити, що позивачем не було конкретизовано, в чому саме виражались перенесені ним психічні та душевні страждання, і позивач фактично обмежився зазначенням загальних ознак для визначення моральної шкоди. В той же час, суд вважає за необхідне прийняти до уваги той факт, що позивач дійсно протягом тривалого часу зазнавав певних обтяжень, пов`язаних із тривалим проведенням ремонтних робіт щодо відновлення повних технічних можливостей автомобіля, та керуючись принципом розмуності та справедливості, приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який належить стягнути з відповідача на користь позивача, слід визначити в сумі 5000 гривень.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 115 гривень 50 копійок пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та з врахуванням сплаченої відповідачем добровільно під час судового розгляду частки відшкодування 2600 грн.

Щодо заявленого клопотання представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Представник відповідача надав суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмір 10000 грн., договір про надання правових послуг адвокатом № 219/11-2022 від 11.01.2022 року, розрахунок суми судових витрат на надання професійної правничої допомоги від 16.11.2022 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 11.11.2022 р. та 15.11.2022 року на суму 5000 грн та 5000 грн.

Згідно ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору надання правових послуг адвокатом № 219/11-2022 від 11.01.2022 року, розрахунок суми судових витрат на наданна професійної правничої допомоги від 16.11.2022 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 11.11.2022 р. та 15.11.2022 року на суму 5000 грн та 5000 грн, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та приходить до висновку про часткове стягнення понесених відповідачем витрат на правову допомогу, а саме про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 суми в розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Донбас Північний», про стягнення матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_4 , відшкодування нанесеної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 13.08.2021 року моральної шкоди в сумі 5000,00 гривень.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_4 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 115 гривень 50 копійок.

Іншу частину понесених позивачем судових витрат щодо сплати судового збору - залишити за позивачем.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_3 , відшкодування понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 гривень 00 копійок.

Іншу частину понесених відповідачем по справі витрат на правничу допомогу - залишити за відповідачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; представник позивача адвокат Гос Володимир Васильович, адреса: Донецька область, м. Добропілля, вул. Луганського, 15а;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; представник відповідача адвокат Кириченко Олег Олексійович, адреса: Донецька область, смт. Олександрівка, вул. Центральна, 13;

треті особи - Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», адреса: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ; Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Донбас Північний», адреса: Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 37, .

Суддя В.В. Корнєєва

24.03.2023