Справа № 216/5630/22
Провадження № 2/211/1166/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 28 серпня 2015 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з ним. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися через втрату взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейне життя та його планування, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть, тривалий час проживають окремо. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, та просить розірвати шлюб.

Ухвалою суду від 09 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку прощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року провадження у справі зупинено для надання сторонам строку для примирення.

Ухвалою суду від 16 травня 2023 року провадження у справі відновлено.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, категорію справи та тривалість її розгляду, наданий сторонам строк для примирення, який позитивних результатів не дав, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає можливим розглянути її у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких мотивів.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України).

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 2015 року, про що Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, складено відповідний актовий запис № 754 (а.с. 4 копія свідоцтва).

В період спільного проживання у шлюбі, у них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з батьком ( а.с. 6 копія свідоцтва, а.с. 17 довідка).

Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя.

Оскільки сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, подружжя не веде спільного господарства, мають окремий бюджет, а отже сім`я фактично розпалася і шлюб існує формально, аналізуючи зібрані по справі докази та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, іхній дитині, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу.

Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв`язку з відсутністю заяви відповідача у цій частині, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 105,110,112 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 206, 263, 265 ЦПК України,суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 28 серпня 2015 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 754.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 травня 2023 р.

Суддя: Н. О. Сарат