Справа № 357/1789/23
Провадження № 2/357/1067/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Бондаренко О. В., при секретарі Кононюк П.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

16.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що вона має дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2017 з ОСОБА_2 , як батька дитини, на утримання дочки було стягнуто аліменти в розмірі 900,00 грн. щомісячно, до повноліття дитини. Дитина має проблеми зі здоров`ям, зокрема, затримку психічного розвитку, розлад активності та уваги, соматичне ослаблення, у зв`язку з цим потребує корекційно - розвиткової роботи з логопедом та з психологом, також, їй встановлено діагноз: Е 23.0, гіпофізарний нанізм, тотальна соматотропна недостатність. Дочка постійно проживає разом із нею і вона, як мати, забезпечує дитині проведення необхідних обстежень, лікування, навчання та догляд. У зв`язку зі станом здоров`я дитини, аліментів у розмірі 900,00 грн. недостатньо для забезпечення належного рівня життя дочки. Також, у неї змінився матеріальний та сімейний стан, оскільки на її утриманні також перебуває малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Більше того, вказаний розмір аліментів не відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Оскільки, відбулася зміна матеріального та сімейного стану стягувача аліментів, а розмір аліментів, що визначений рішенням суду від 02.11.2017 є недостатнім для забезпечення належного рівня життя дитини, просила у судовому порядку змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2017, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

21.03.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

12.04.2023 позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

12.04.2023 відповідач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2012 року та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2015 року, у справі № 357/8017/15-ц, яке набрало законної сили 20.07.2015, шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до медичного висновку № 207 від 28.03.2017 року ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом внаслідок захворювання: гіпофізарний нанізм, тотальна соматотропна недостатність, висновок дійсний до 12.07.2031.

Позивач - ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 23 червня 2018 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим змінила прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », від даного шлюбу вона має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , здорова та працездатна особа, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2015, у справі № 357/8019/15-ц, яке набрало законної сили 21.07.2015, з нього було стягнуто аліменти на користь позивача на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 09.06.2015 і до досягнення дитиною повноліття, та рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2017, у справі № 357/9976/17, яке набрало законної сили 14.11.2017, було збільшено розмір аліментів, які стягнуті за рішенням суду від 16.07.2015, з твердої грошової суми 400 грн. щомісячно на тверду грошову суму у розмірі 900,00 грн., з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Вказані обставини підтверджено матеріалами справи, інформацією з ДРСР за унікальним номером справ (а.с.7-16, 24, 29-37) та визнають сторонами у справі.

При вирішені спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Передбачена ст. 184 СК України тверда грошова сума - це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закону) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2 Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 1282-XII (в ред. від 03.07.1991 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року в частину першу статті 4 Закону було внесено зміни та вказано, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року за № 1368-VIII, зміни до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 19.10.2016 року) та було передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

У Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» змінами встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

Також у законі визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

06.11.2013 року Верховним Судом України у цивільній справі № 6-113цс13, було надано висновок про те, що розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн., яка підлягає індексації, що проводиться в порядку примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів державним виконавцем, який визначає їх розмір на відповідний період, однак до суду не надано доказів щодо здійснення відповідачем щомісячного відрахування аліментів з урахуванням індексації.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, за змістом ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а спосіб стягнення аліментів змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 2833,00 грн.

Отже, розмір аліментів визначений в сумі 900,00 грн. є недостатнім для утримання та забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку та суттєво обмежує права дитини на даний час.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). ( Правова позиція ВСУ у справі № 143 цс 13 від 05.02.2014 року).

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, максимально враховуючи інтереси дитини, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому змінює спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2017, у справі № 357/9976/17, з відповідача на користь позивача на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 900,00 грн. щомісячно, на 1/4 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини, оскільки визначений спосіб стягнення аліментів відповідає положенням законодавства та інтересам дитини, її рівню життя, фізичному, моральному, культурному, духовному і соціальному розвитку.

На підставі ст. 141ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 7, 180, 182 -184, 141, 150, 192 СК України, ст. 4, 12, 13, 76-82, 141, 206, 258 -259, 265, 268, 274-279, 354 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ), про зміну способу стягнення аліментів, задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2017, у справі №357/9976/17, провадження № 2/357/3442/17, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 900,00 грн. щомісячно, на 1/4 частину заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини.

Після набрання рішення у даній справи законної сили виконавчий лист, виданий Білоцерківським міським судом Київської області у справі №357/9976/17, провадження № 2/357/3442/17, відізвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 12.04.2023.

Суддя О. В. Бондаренко