У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

05 жовтня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Шех Ксенія Григорівна, Міністерство оборони України, про встановлення факту материнства,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Короленко Т.Л. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Шех К.Г., Міністерство оборони України, в якому просить суд визнати факт материнства ОСОБА_1 щодо померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 жовтня 2023 року для розгляду визначено суддю Аксьонову Н.М.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження (Розділ IV ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З аналізу наведеної норми вбачається, що характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Тож, факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/948/18 від 10 квітня 2019 року.

Так, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається до суду з вимогою встановити факт, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у свідоцтві про народження НОМЕР_1 від 12 березня 2014 року вбачається помилка в імені та по-батькові матері ОСОБА_1 , що унеможливлює отримання права на спадщину та одноразової грошової допомоги після смерті її сина.

Таким чином, зі змісту заявлених вимог не вбачається матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, а також спору про право.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (пункти 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що позивачем не зазначено яке її суб`єктивне право порушене відповідачем, не наведено доказів того, що наявний спір про право та не вказано правові підстави звернення до суду саме в порядку позовного провадження, заявлені ОСОБА_1 вимоги не підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у зв`язку з тим, що подана ОСОБА_1 позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Згідно з частиною п`ятою статті 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На виконання зазначених вимог, суд роз`яснює позивачу, що заявлені до розгляду вимоги можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження за зверненням з відповідною заявою.

Керуючись статтями 19, 258-261, 293, 315, 353-355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Шех Ксенія Григорівна, Міністерство оборони України, про встановлення факту материнства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова