Справа № 303/5775/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 серпня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кондора Р.Ю. і Фазикош Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 лютого 2023 року (у складі судді Мирошниченка Ю.М) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у серпні 2022 р.

Просив: - припинити стягнення із нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 у зв`язку з проживанням із 27.09.2021 р. дитини разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 ; - стягнути із ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття із урахуванням індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили; - стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На обґрунтування позовних вимог указав, що 28.02.2008 р. між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачево Мукачівського МРУЮ у Закарпатській області про що зроблено відповідний запис.

У шлюбі в сторін народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який із 27.09.2021 р. постійно проживає із ним і перебуває на його утриманні.

Із 27.09.2021 р. син ОСОБА_3 постійно, безперервно проживає із позивачем та його новою родиною за адресою: АДРЕСА_1 , про що є нотаріально завірені заяви свідків, довідка від органу опіки та піклування, довідка від класного керівника та заяви самої дитини.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 лютого 2023 р. позов задоволено частково: припинено з 23.08.2022 р. стягнення аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2021 р. у справі № 303/5824/21; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.08.2022 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-жодних правових підстав щодо припинення стягнення аліментів немає, судом не встановлено порушення нею цільового призначення аліментів щодо їх стягнення на утримання сина ОСОБА_7 ;

-інших двох неповнолітніх дітей сторін: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідач забрала від батька, після того як він їх фактично викрав і забрав до себе, не дочекавшись вирішення судового спору (справа № 303/8209/20) щодо визначення місця проживання дітей;

-син ОСОБА_7 проживає разом із своїм батьком не по своїй волі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Доводи заперечення зводяться до того, що в суді першої інстанції надано безліч доказів того, що син ОСОБА_7 із 27.09.2021 р. проживає разом із батьком.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких мотивів.

Стосовно наявності підстав для стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходив із того, що з 27.09.2021 р. син ОСОБА_7 проживає із батьком, що не заперечується відповідачем і підтверджується нотаріально посвідченою заявою громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а. с. 22). Середня заробітна плата відповідача становить 6600 грн. Зважаючи на вік і потреби дитини, матеріальне становище відповідача та наявність на її утримання ще двох неповнолітніх дітей, суд уважає стягнення із неї аліментів у розмірі 1500 грн. на місяць таким, що відповідає положенням сімейного права, встановленим фактам і обставинам, принципам об`єктивності та справедливості.

Стосовно наявності підстав для припинення стягнення аліментів із позивача на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд виходив із того, що стягнення із позивача аліментів на дитину, котра проживає разом із батьком і перебуває на його утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України та цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

На підтвердження заяви про свавільне утримання позивачем у себе ОСОБА_7 відповідач не навела жодного належного та допустимого доказу. Натомість, позивач надав суду акт обстеження умов проживання від 22.07.2022 р. (а.с.14), інформацію класного керівника (а.с.15) та психолого-педагогічну характеристику учня ОСОБА_14 і його власноручну заяву (а.с.16), які не дають підстав для будь-яких припущень щодо того, що він утримується у сім`ї батька силоміць.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.(ч.3 ст. 181 СК країни).

Відповідно до ч.1 ст. 191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За приписами ч.2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно зі ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. (ч.4 ст. 273 ЦПК України)

Відповідно до ч.1 ст. 274 СК України визначення заборгованості за аліментами, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів, а також повне або часткове звільнення їх від сплати заборгованості провадяться відповідно до положень, встановлених статтями 194-197 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача.

Такі висновки відповідають висновкам висловленим Верховним Судом у постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилався на: - акт обстеження умов проживання від 25.07.2022 р., яким стверджується, що з 27.09.2021 р. син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із батьком (а.с.14); - інформацію на учня 3-В класу Мукачівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 ім. Т.Г.Шевченка з якої видно, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із батьком (а.с.15); - заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій стверджується, що він із 27.09.2021 р. проживає разом із батьком (а.с.16); - нотаріальну заяву ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , якою стверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 27.09.2021 р. проживає разом із батьком (а.с.22).

Колегія суддів відхиляє ці посилання, оскільки такі у даній справі не можуть бути підставою для припинення стягнення із позивача аліментів на утримання сина.

Само по собі перебування сина ОСОБА_7 за місцем проживання позивача як батька та платника аліментів не звільняє останнього від обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини, стягнуті відповідно до судового рішення, оскільки в даному випадку платник аліментів як батько має право на підтримання із дитиною регулярних особистих стосунків і зобов`язаний брати участь у вихованні дитини, спілкуватись із ним, піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, у тому числі і за місцем свого проживання.

Також належить звернути увагу на таке.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 08 червня 2021 р. первісний позов ОСОБА_1 задоволено, місце проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом із матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із указаним рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 01 серпня 2023 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 червня 2021 р. залишено без змін.

Зокрема, судом апеляційної інстанції у постанові від 01 серпня 2023 р. справа № 303/8209/20 встановлено, що Мукачівською міською радою надано суду Висновок органу опіки та піклування від 08.06.2021 р. за № 818/01-32 яким указано на недоцільність відбирання дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у їх матері ОСОБА_1 . Можливим є визначення їх місця проживання разом із нею у АДРЕСА_2 за умови її обов`язкового офіційного працевлаштування.

Із психолого-педагогічних характеристик від 13.12.2022 р. на дітей - ОСОБА_7 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , вбачається те, що ОСОБА_7 приходить у школу завжди в чистому одязі, має охайний вигляд. Батько постійно цікавиться успіхами дитини та контактує з класним керівником. ОСОБА_9 проживає із мамою та у сім`ї створено всі необхідні житлово-побутові умови для всебічного та гармонійного розвитку особистості. Мама підтримує постійний зв`язок із класним керівником та бере участь у громадському житті класу. ОСОБА_8 проживає із матір`ю та братом у селі де мають будинок та присадибну ділянку. Мати відповідально ставиться до своїх обов`язків, часто приходить до школи, щоб забрати дитину після уроків, постійно спілкується з класним керівником, створює необхідні умови для життя, навчання та відпочинку дітей.

У ході апеляційного розгляду діти ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були заслухані в судових засіданнях 20 червня і 01 серпня 2023 р. і остаточно висловили своє бажання постійно проживати з матір`ю, оскільки з нею почувають себе затишно і комфортно.

Представник виконавчого комітету Мукачівської міської ради в особі головного спеціаліста служби у справах дітей Орос Л.П. за участі якої були заслухані судом діти, пояснила суду, що службою неодноразово заслуховувались пояснення сторін з приводу визначення місця проживання дітей, з`ясовувалась думка дітей, перевірялись матеріально-побутові умови проживання, які є добрими в обох сторін, та при цьому, комісією не встановлено порушень в діях матері, які б являлись підставою для не визначення місця проживання дітей разом з мамою. Сини проживали у батька, але рідні брати і сестри не можуть розриватись при визначенні місця проживання, тому їх місцем проживання є необхідним разом з матір`ю.

Отже, під час апеляційного перегляду цієї справи встановлено, що рішенням суду, яке набрало законної 1 серпня 2023 р. визначено місце проживання, зокрема, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із мамою, тобто відповідачем, а твердження позивача про нецільове використання коштів (аліментів) відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами.

Відтак, суд з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, керуючись принципом верховенства права, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги та відповідно до ст. 376 ч.1, п.п.1, 4 ЦПК України оскаржене рішення належить скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Керуючись 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1, 3, 4, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 лютого 2023 року скасувати.

3.У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 14 серпня 2023 р.

Судді: