Справа № 939/1944/21
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі - Сироті В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

В серпні 2021 року позивачка звернулись до суду з вказаним позовом, та, з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог від 13 вересня 2021 року, 03 листопада 2022 року та 23 грудня 2022 року, мотивували свої вимоги тим, що 26 лютого 2020 року, поблизу смт.Бородянка Київської області, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на позивачку ОСОБА_1 і внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди вона /позивачка/ отримала тілесні ушкодження та була доставлена в Бородянську ЦРЛ.

За фактом вказаної ДТП 26 лютого 2020 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Оскільки на момент дорожньо- транспортної пригоди позивачка була неповнолітньою, 01 квітня 2020 року на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України від третьої особи ОСОБА_2 було направлено заяву про виплату страхового відшкодування позивачці з вимогою відшкодувати витрати на лікування в розмірі 89 595,91 грн. та моральної шкоди у розмірі 4 479,79 грн.

Тому просила стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на свою користь страхове відшкодування витрат на лікування в сумі 89 595,91грн., на відшкодування моральної шкоди 4 479 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 52 633,34 грн., 3% річних в сумі 6924,21 грн., інфляційні втрати в сумі 38 915, 08 грн. та витрати по наданню правничої допомоги 10 000 грн.

22 вересня 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України було надав відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги вважає необгрунтованими та безпідставними, оскільки позивачкою не надано належних доказів на підтвердження понесених нею витрат на лікування.

02 листопада 2021 року від представника позивачки ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив, в якому вона вважала заперечення відповідача безпідставними.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України свого представника в судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 26 лютого 2020 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Бельгія), рухаючись автодорогою «Київ-Ковель», на 52 км + 300 м, в напрямку м. Ковеля, поблизу ресторану «У Саші», розташованого по вул. Центральній, 429 в смт. Бородянка Київської області, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, а також п.2.3 «б» Правил дорожнього руху, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, і, порушуючи п. 12.2 Правил дорожнього руху, відповідно до якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, та в порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого навпроти ресторану "У Саші", на якому знаходились пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати їм дорогу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалась по пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачка ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент спричинення, у вигляді: поєднаної торако-краніо скелетної травми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, посттравматичного субарахноїдального крововиливу, закритого перелому виростків правої плечової кістки, уламкового перелому ліктьового відростку правої ліктьової кістки, а також забійні рани правої лобно-скроневої ділянки і забій нижнього відділу правої легені (т.1 а.с.73-75)

Внаслідок отриманих травм позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні в Київській обласній клінічній лікарні з 27 лютого 2020 року по 20 березня 2020 року та витратила на лікування 89 595,91 грн. (т. 1 а.с.14-67,86-87, т.2 а.с.43-46,56-111).

Вироком Бородянського районного суду Київської області від 19 травня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (т.1 а.с.73-75).

1 квітня 2020 року ТОВ «Центр автовиплат поліс», як представник потерпілої ОСОБА_1 , звернулось до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату позивачці страхового відшкодування, а саме, відшкодування витрат на лікування в сумі 89 595,91 грн. та моральної шкоди в сумі 4 479,79 грн., але до цього часу страхове відшкодування відповідачем позивачці виплачене не було, що підтверджується матеріалами справи (т.2 а.с. 40-41) та визнається сторонами.

Згідно ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 8 цього ж Закону, страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01 липня 2004 року, який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

П.24.1-24.3 Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Відповідно до пп.а) п. 41.1 даного Закону 41.1 у разі заподіяння шкоди транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі, шкоду відшкодовує МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих на умовах, визначених цим Законом.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 не була застрахована, що визнається сторонами.

Враховуючи викладене, оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, винної у спричиненні ДТП не була застрахована, позивачка в особі належного представника звернулись до МТСБУ із заявою щодо виплати страхового відшкодування, але до цього часу відповідач не здійснив таку виплату, то суд вважає за необхідне, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування витрат на лікування у заявленій сумі 89 595,91 грн.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування понесеної нею моральної шкоди 4479 грн., що становить 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю в сумі 89 595,91 грн.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування Тобто, вказана норма встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не дає право страховику на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст.20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про страхування», передбачає, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

У відповідності до п. 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» з урахуванням змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 ЗУ «Про страхування», - у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Відповідно до положень ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1,4 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Також, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, оскільки позивачка у визначені законодавством строки, як потерпіла внаслідок ДТП, через свого представника звернулась до МТСБУ щодо виплати страхового відшкодування, але до цього часу відповідач не здійснив виплату позивачці цього страхового відшкодування, то суд визнає за необхідне, задовольняючи позов і в цій частині, стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 52 633,34 грн, три відсотки річних в сумі 6924,21 грн., інфляційні втрати в сумі 38 915,08 грн. за період прострочення з 1 липня 2020 року по 13 грудня 2022 року.

Виходячи із заявлених витрат на правову допомогу, наданого адвокатом обсягу послуг, затраченого ним часу на надання таких послуг, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача необхідно стягнути в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 1925,48 грн. (1% від 192548,33 грн. (89595,91 грн. + 4479,79 грн. + 52633,34 грн. + 6924,21 грн. + 38915,08 грн.).

Керуючись ст.22,23,549,611,979,1166,1167,1187,1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 10-13,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування витрат на лікування в сумі 89 595 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 91 копійку, на відшкодування моральної шкоди 4479 (чотири тисячі чотириста сімдесят дев`ять) гривень, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 52 633 (п`ятдесят дві тисячі шістсот тридцять три) гривні 34 копійки, три відсотки річних в сумі 6924 (шість тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 21 копійка, інфляційні втрати в сумі 38 915 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 08 копійок.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 1925 (одна тисяча дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 48 копійок.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по наданню правничої допомоги 10 000 (десять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 8 травня 2023 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч