Дата документу 14.04.2023
Справа № 501/2309/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року м. Чорноморськ, Одеська область

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Смирнова В.В.

за участю секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморськ Одеської області, в порядку письмового провадження, цивільну справу № 501/2309/22 за

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

предмет та підстави позову: про поділ спільного майна подружжя,

учасники справи не з`явились.

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача:

01.09.2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) по поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з 08.08.1992 року по 18.05.2021 року в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу подружжям придбано жилий будинок з господарчими спорудами, що розташований на земельній ділянці розміром 0,04 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 , який на протязі 2000-2015 років був реконструюваний, загальна площа будинку становила 274,2 кв. м., житлова 134,3 кв.м., В подальшому будинок та земельна ділянка під цим будинком були поділені на дві частини з наданням окремих поштових адрес. Частина будинку з земельною ділянкою під нею була відчужена за договором дарування. Друга частина будинку з земельною ділянкою під нею залишається у спільній власності подружжя, право власності на яку зареєстровано за відповідачем.

Так як позивач ОСОБА_1 має право на поділ спільного майна подружжя, тому звернулася до суду та з урахуванням заяви про зміну предмету позову остаточно просить суд:

1.Визнати таким, що нажите в шлюбі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , і таким, що належить їм на праві спільної сумісної власності колишнього подружжя в рівних частках наступне майно:

-Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

-Земельна ділянка, загальною площею - 0,0166 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :04:015:0113.

2.В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), в натурі частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 в складі наступних приміщень: 2-3 житлова кімната, площею 8,5 м2; 2-4 житлова кімната, площею 10,4 м2; частина приміщення 2-7 житлова кімната, площею 21,6 м2 (проектною); площа в будинку - 40,5 м2;

3.В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), в натурі частину земельної ділянки площею 28 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :04:015:0113. Ізольована земельна ділянка площею 28 м2 з геометричними розмірами по периметру (початкова точка: лівий фасадний кут житлового будинку, за годинниковою стрілкою):

- 9,01 м по лівій межі по стіні житлового будинку та впродовж до перетину з задньою межею;

- 3,06 м по задній межі у напрямку до правої межі;

- 1,21 м у напрямку до фасадної межі до перетину зі стіною житлового будинку;

- по лінії розподілу житлового будинку;

- 3,06 м у напрямку до лівої межі по стіні житлового будинку до початкової точки відліку. При цьому ОСОБА_1 виділяються наступні будівлі та споруди:

- частина житлового будинку літ. «А,МС».

4.В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 в складі наступних приміщень: 2-3 житлова кімната, площею 8,5 м2; 2-4 житлова кімната, площею 10,4 м2; частина приміщення 2-7 житлова кімната, площею 21,6 м2 (проектною); площа в будинку - 40,5 м2;

5.В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на частину земельної ділянки площею 28 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :04:015:0113. Ізольована земельна ділянка площею 28 м2 з геометричними розмірами по периметру (початкова точка: лівий фасадний кут житлового будинку, за годинниковою стрілкою):

- 9,01 м по лівій межі по стіні житлового будинку та впродовж до перетину з задньою межею;

- 3,06 м по задній межі у напрямку до правої межі;

- 1,21 м у напрямку до фасадної межі до перетину зі стіною житлового будинку;

- по лінії розподілу житлового будинку;

- 3,06 м у напрямку до лівої межі по стіні житлового будинку до початкової точки відліку. При цьому ОСОБА_1 виділяються наступні будівлі та споруди:

- частина житлового будинку літ. «А,МС».

6.Припинити право спільної сумісної власності на це майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

7.Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію вартості частини майна в розмірі 339 030,00 грн.

8.Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування судових витрат.

Представник Відповідача ОСОБА_2 адвокат Левіт В.С. надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував з підстав того, що спірне майно належить відповідачу на праві особистої приватної власності. Просить суд стягнути з позивача відшкодування витрат на правову допомогу.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

25.08.2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сафоніков А.П. надав до суду заяву про забезпечення позову (т.1 а.с. 9-10).

29.09.2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сафоніков А.П. надав до суду заяву про забезпечення доказів (т. 1 а.с. 36-37).

24.10.2022 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Левіт В.С. надав до суду відзив, заперечував проти заявлених вимог, просив суд відмовити та стягнути з позивача ОСОБА_1 судові витрати (т. 1 а.с. 160-166, 192-198, 218-224).

07.11.2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сафоніков А.П. надав до суду заяву про відкладення слухання справи (т. 1 а.с. 205).

15.11.2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левіт В.С. надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т. 1 а.с. 206-207).

21.11.2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сафоніков А.П. надав до суду заяву про призначення експертизи (т. 1 а.с. 211-212).

25.11.2022 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левіт В.С. надав до суду письмові заперечення на клопотання про призначення експертизи (т. 1 а.с. 215-216, 231-233).

28.11.2022 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левіт В.С. надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т. 1 а.с. 235-236).

27.12.2022 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левіт В.С. надав до суду клопотання про доручення доказів до матеріалів справи (т. 2 а.с. 5-7).

30.01.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сафоніков А.П. надав до суду заяву про відкладення слухання справи (т. 2 а.с. 17).

27.02.2023 року позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву з роз`ясненнями щодо заперечень відповідача ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 18-19, 46-47).

27.02.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сафоніков А.П. надав до суду заяву про зміну предмету позову (т. 2 а.с. 23-27).

28.02.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левіт В.С. надав до суду заперечення проти прийняття до розгляду заяви про зміну предмету позову (т. 2 а.с. 48-51, 59-61).

01.03.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сафоніков А.П. надав до суду заяву про доручення доказів по справі (т. 2 а.с. 55-56).

01.03.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левіт В.С. надав до суду заяву про направлення матеріалів в електронному виді (т. 2 а.с. 57-58).

06.03.2023 року позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву в якій заперечила обставини, викладені в заяві від 16.04.2021 р. (т. 2 а.с. 62).

09.03.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левіт В.С. надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т. 2 а.с. 73-74).

20.03.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сафоніков А.П. надав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (т. 2 а.с. 79).

03.04.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левіт В.С. надав до суду відзив, заперечував проти заявлених вимог, просив суд відмовити та стягнути з позивача ОСОБА_1 судові витрати (т. 2 а.с. 80-91).

03.04.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Левіт В.С. надав до суду відзив, на заяву про зміну предмету позову, заперечував просив суд стягнути судові витрати на користь ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 95-99).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.08.2022 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно (т. 1 а.с. 28).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 14.09.2022 року справу прийнято до свого провадження, призначено судове засідання (т. 1 а.с. 32).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29.09.2022 року справу № 501/2309/22 об`єднано в одне провадження зі справою №501/2393/22 (т. 1 а.с. 45).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29.09.2022 року витребувано докази (т. 1 а.с. 46).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.10.2022 року вирішено розгляд справи проводити у порядку письмового провадження на підставі письмових доказів та письмових пояснень сторін. (т. 1 а.с. 174).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.10.2022 року допущено до участі у справі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 175).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 12.12.2022 року відмовлено в задоволенні заяви про призначення експертизи (т. 2 а.с. 2).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 01.03.2023 року прийнято заяву про зміну предмету позову. (т. 2 а.с. 53).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 03.04.2023 року підготовче судове засідання закрито (т. 2 а.с. 102).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 08.08.1992 року, відповідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис № 310 (т. 1 а.с. 14, 58).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , актовий запис №26 шлюб розірвано 18.05.2021 року, змінено прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 15, 59).

Відповідно договору купівлі-продажу від 11.11.1999 р. ОСОБА_2 купив жилий будинок з господарчими спорудами, що розташований на земельній ділянці розміром 0,04 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 та складається в цілому з одного цегляного будинку, загальною жилою площею - 21,2 кв. м, з господарчими спорудами: «Б»-убиральня, «В,Д» - сараї, «Г»-навіс, «Е»-душ.. (т. 1 а.с. 16, 62).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 в сторін по справі народилась дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т. 1 а.с. 60).

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 в сторін по справі народилась дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 61).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок від 06.12.1999 року, за адресою: АДРЕСА_2 - належить ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 63-67).

Відповідно технічного паспорту на житловий будинок (КП «БТІ») від 10.06.2015 року, за адресою: АДРЕСА_2 - належить ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 68-76).

Згідно Договору дарування від 09.04.2021 року ОСОБА_2 передав безоплатно ОСОБА_4 у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею - 101,1 кв.м, житловою площею - 40,1 кв.м (т. 1 а.с. 79-82, 88-91).

Відповідно технічного паспорту на житловий будинок (КП «БТІ») від 28.11.2016 року, за адресою: АДРЕСА_4 - належить ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 83-87).

Згідно технічної документації за договором № 54 від 06.09.2016 року ОСОБА_2 замовив щодо поділу земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 108-139).

Відповідно реєстраційного посвідчення від 06.12.1999 року житловий будинок,що знаходиться в АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_2 . (т. 1 а.с. 140).

Протягом 2000-2015 років сторони здійснили реконструкцію зазначеного будинку. Згідно технічного паспорту від 10.06.2015 року загальна площа будинку становила 274,2 кв. м., житлова 134,3 кв.м., з`явився підвал та другий поверх. (т. 1 а.с. 133-138).

Згідно рішення №353 від 26.10.2017 року Виконавчого комітету Чорноморської міської ради «Про присвоєння адреси» на підставі висновку КП «БТІ» Чорноморської міської ради Одеської області щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 04.09.2019 р. №996 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 101,1 кв. м., житловою 40,1 кв. м. отримав поштову адресу: АДРЕСА_4 ; а житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 99,3 кв. м., житловою 75,8 кв.м. отримав поштову адресу: АДРЕСА_3 . (т. 1 а.с. 157-158).

Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 312345950, виданого ОСОБА_8 . Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області 13.10.2022 р. право власності на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 24.07.2018 року, номер запису про право власності: 27232098. (т. 1 а.с. 178-179)

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ №938038, виданого Іллічівським міським відділом земельних ресурсів 05.02.2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №27, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, загальною площею - 0,036 га, розташованої на території АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:015:0042. (т. 1 а.с. 113).

Відповідно нотаріально посвідченої заяви від 06.09.2016 року ОСОБА_2 просив зареєструвати дві окремі земельні ділянки згідно зі схемою поділу земельної ділянки, загальною площею - 0,036 га, розташованої на території АДРЕСА_2 , кадастровий номер :04:015:0042. (т. 1 а.с. 114, 115).

В результаті такого поділу з`явилась земельна ділянка, загальною площею 0,0190 га, з них за угіддями: 0,0190 га - під житловою забудовою одно- та двохповерховою, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :04:015:0114, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108.

А також земельна ділянка загальною площею 0,0166 га, за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :04:015:0113.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №251962245, виданого приватним нотаріусом Слаєвой Р.К. 09.04.2021 р. право власності на нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , номер запису про право власності: 41412504.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №251963192, виданого приватним нотаріусом Слаєвой Р.К. 09.04.2021 р. право власності на нерухоме майно земельну ділянку, загальною площею - 0,0190 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_4 . 09.04.2021 року, номер запису про право власності: 41412625 (т. 1 а.с. 91).

Згідно пояснень, викладених в письмовому відзиві на позовну заяву, представник відповідача зазначив, що «внаслідок укладення наведених договорів ОСОБА_2 подарував на користь ОСОБА_1 свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя (1/2)», тобто уклавши договори дарування відповідач розпорядився своєю часткою у праві спільної власності на свій розсуд (ти. 1 а.с. 163).

Також зазначені договори дарування не містять посилань на те, що шляхом їх укладення було поділене спільне майно подружжя, набуте за час шлюбу.

Згідно Заяви від 16.04.2021 року ОСОБА_4 стверджує той факт, що набутий житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та є особистою приватною власністю мого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки придбана за його особисті кошти. Жодних претензій з цього приводу я не маю та в майбутньому мати не буду. (т. 1 а.с. 199).

Згідно заяви від 24.02.2023 р. позивач ОСОБА_1 повідомила, що заяву від 16.04.2021 р. не підтримує, заперечує усю інформацію викладену в ній, адже підписати таку заяву її вимусив відповідач ОСОБА_2 , так як він відмовлявся повернути їй оригінали договорів дарування. Зазначає, що спірний будинок та земельна ділянка не були придбані за особисті кошти ОСОБА_2 , оскільки будиноу і земельну ділянку вони придбали 11.11.1999 р. і в подальшому реконструювали власними силами.

Суду не надано доказів з боку відповідача на підтвердження того, що житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 придбаний за особисті кошти ОСОБА_2 . Та так як заява позивача ОСОБА_9 від 16.04.2021 року не направлена на настання правових наслідків і спростована заявою від 24.02.2023 року, суд відноситься до неї критично, адже зазначені в ній обставини спростовуються матеріалами справи. У зв`язку з цим не може бути визнаним той факт, що спірні об`єкти нерухомості є особистою приватною власністю відповідача.

Згідно висновку експерта № 1019/2022 судової будівельно-технічної експертизи від 20.01.2023 р. експертом запропоновано варіант розподілу житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 між сторонами у частках та , визначено розмір грошової компенсації, при цьому приміщення, що виділяються співвласникам після перпланування та переобладнання будуть відповідати вимогам ДБН, які пред`являються до складу, площі та розмірів приміщень квартир з урахуванням зареєстрованого права власності за позивачем у сусідньому будинку за адресою: АДРЕСА_4 . (т. 2 а.с.28-45)

V. Оцінка Суду.

П. 3 ч. 1 ст. 57 СК України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Ч. 3 ст. 54 СК України передбачає, що вважається, що дії одного з подружжя стосовно життя сім`ї вчинені за згодою другого з подружжя.

Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Ч. 1 ст. 57 СК України, передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; ...3) майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст. 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Частина 3 статті 372 ЦК України, передбачає, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Частина 2 статті 369 ЦК України передбачає, що розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Частина 1 статті 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Частина 1 статті 15 ЦПК України, передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таке рішення суду буде відповідати вимогам Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме ст.6 (право на справедливий суд), ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту відповідача від неправомірних вимог позивача), ст.17 (заборона зловживання правами передбаченими цією Конвенцією), ст.1 Протоколу 1 (захист власності, право мирно володіти своїм майном).

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи, що будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 набуті за час шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, (квитанція № 62801420 від 24.08 2022 року, №9282-7583-0642-1315 від 28.09.2022 року. №22890165 від 01.09.2022 року, чек від 21.11.2022 року квитанція № ПН 2766 від 21.11.2022 року, чек від 27.02.2023 року, платіжної інструкції № 40465628 від 01.03.2023 року (т. 1 а.с. 8, 36, 50, 203, 213, т. 2 а.с. 21, 56) відповідно (496,20 грн. + 496,20 грн. +3000,00 грн. + 23,00 грн. + 496,20 + 25,90 грн. + 4 295,00 грн.)в розмірі 8 832,50 грн. (вісім тисяч вісімсот тридцять дві гривні 50 копійок).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 60, 69-71 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Визнати таким, що нажите в шлюбі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , і ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 , і таким, що належить їм на праві спільної сумісної власності колишнього подружжя в рівних частках наступне майно:

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Земельна ділянка, загальною площею - 0,0166 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :04:015:0113.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), в натурі частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 в складі наступних приміщень: 2-3 житлова кімната, площею 8,5 м2; 2-4 житлова кімната, площею 10,4 м2; частина приміщення 2-7 житлова кімната, площею 21,6 м2 (проектною); площа в будинку - 40,5 м2.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), в натурі частину земельної ділянки площею 28 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :04:015:0113. Ізольована земельна ділянка площею 28 м2 з геометричними розмірами по периметру (початкова точка: лівий фасадний кут житлового будинку, за годинниковою стрілкою):

- 9,01 м по лівій межі по стіні житлового будинку та впродовж до перетину з задньою межею;

- 3,06 м по задній межі у напрямку до правої межі;

- 1,21 м у напрямку до фасадної межі до перетину зі стіною житлового будинку;

- по лінії розподілу житлового будинку;

- 3,06 м у напрямку до лівої межі по стіні житлового будинку до початкової точки відліку. При цьому ОСОБА_1 виділяються наступні будівлі та споруди:

- частина житлового будинку літ. «А,МС».

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 в складі наступних приміщень: 2-3 житлова кімната, площею 8,5 м2; 2-4 житлова кімната, площею 10,4 м2; частина приміщення 2-7 житлова кімната, площею 21,6 м2 (проектною); площа в будинку - 40,5 м2;

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на частину земельної ділянки площею 28 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :04:015:0113. Ізольована земельна ділянка площею 28 м2 з геометричними розмірами по периметру (початкова точка: лівий фасадний кут житлового будинку, за годинниковою стрілкою):

- 9,01 м по лівій межі по стіні житлового будинку та впродовж до перетину з задньою межею;

- 3,06 м по задній межі у напрямку до правої межі;

- 1,21 м у напрямку до фасадної межі до перетину зі стіною житлового будинку;

- по лінії розподілу житлового будинку;

- 3,06 м у напрямку до лівої межі по стіні житлового будинку до початкової точки відліку. При цьому ОСОБА_1 виділяються наступні будівлі та споруди:

- частина житлового будинку літ. «А,МС».

Припинити право спільної сумісної власності на це майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію вартості частини майна в розмірі 339 030,00 грн. (триста тридцять дев`ять тисяч тридцять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 8 832,50 грн. (вісім тисяч вісімсот тридцять дві гривні 50 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В. Смирнов.