Провадження №4-с/521/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси

у складі судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Івчук К.І.,

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції Осадчої Катерини Іванівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

02 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із скаргою на дії Головного державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції Осадчої Катерини Іванівни, в якій просив визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) Осадчої К.І. щодо не включення до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 17.10.2022 року сум грошових коштів, сплачених боржником відповідно до квитанцій AT КБ «ПРИВАТБАНК»: від 15.12.2018 р. на суму 900 грн., від 27.11.2018 р. на суму 300 грн., від 23.11.2018 р. на суму 995 грн., від 24.10.2018 р. на суму 995 грн., від 19.03.2019 р. на суму 995 грн., від 07.12.2019 р. на суму 1014 грн., від 19.12.2019 р. на суму 1990 грн., від 30.01.2019 р. на суму 995 грн., від 10.11.2019 р. на суму 1004 грн., від 19.04.2019 р. на суму 995 грн., від 22.05.2019 р. на суму 995 грн., від 22.02.2019 р. на суму 995 грн. Скасувати розрахунок заборгованості по аліментах від 17.10.2022 р. у виконавчому провадженні № 47982052 з підстави його незаконності, необґрунтованості та невідповідності вимогам діючого законодавства України. Здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням сплачених боржником сум аліментів відповідно до квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: від 15.12.2018 р. на суму 900 грн., від 27.11.2018 р. на суму 300 грн., від 23.11.2018 р. на суму 995 грн., від 24.10.2018 р. на суму 995 грн., від 19.03.2019 р. на суму 995 грн., від 07.12.2019 р. на суму 1014 грн., від 19.12.2019 р. на суму 1990 грн., від 30.01.2019 р. на суму 995 грн., від 10.11.2019 р. на суму 1004 грн., від 19.04.2019 р. на суму 995 грн., від 22.05.2019 р. на суму 995 грн., від 22.02.2019 р. на суму 995 грн. (які безпідставно не було враховано головним державним виконавцем).

Скарга обґрунтована такими обставинами.

На примусовому виконанні Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) Осадчої К.І. знаходиться виконавчий лист № 521/5639/15-ц від 24.06.2015 року, виданий Малиновським районним судом м. Одеси (виконавче провадження № 47982052). У даному виконавчому провадженні з боржника ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх доходів (заробітку), починаючи з 08.04.2015 року до 13.01.2027 року. У зв`язку з виникненням у боржника заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем 02.06.2022 року було складено розрахунок заборгованості по аліментам станом на 31.05.2022 року. Відповідно до зазначеного розрахунку загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.05.2022 року склала 132869,15 грн. На підставі вищезазначеного розрахунку заборгованості від 02.06.2022 р. стягувач, ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 (боржник у виконавчому провадженні № 47982052) пені за прострочення сплати аліментів.

Після отримання вказаної позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 47982052. За наслідками ознайомлення 23.09.2022 р. з матеріалами ВП №47982052, ОСОБА_1 стало відомо, що державними виконавцями, на виконанні яких перебувало виконавче провадження № 47982052, розрахунки заборгованості по аліментах, які підлягали ним до сплати, здійснювались виходячи з середньомісячної заробітної плати по м. Одесі, а не виходячи з розміру заробітної плати боржника, а також без врахування сум аліментів, сплачених боржником. Враховуючи вищенаведене, 04.10.2022 року представник боржника адвокат Трофименко В.В. звернувся до державного виконавця з клопотанням про уточнення розрахунку заборгованості по аліментах. До вказаного клопотання були надані, в тому числі, копії квитанцій про сплату сум аліментів за період з 2017 по 2020 роки.

19.10.2022 р. на адресу представника заявника надійшов лист від 19.10.2022 р. № 57305 за підписом начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) Васильєвої С.В., про результати розгляду клопотання про уточнення розрахунку заборгованості по аліментах. Додатком до зазначеного листа був новий розрахунок заборгованості по аліментах від 17.10.2022 року, відповідно до якого загальна сума заборгованості по аліментам складає 87878,45 грн. При цьому у супровідному листі від 19.10.2022 року № 57305 було зазначено, що «...13.10.2022 року стягувача було ознайомлено з наданими квитанціями. Стягувачем не підтверджено наступні копії квитанцій: АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15.12.2018 р. на суму 900 грн., від 27.11.2018р. на суму 300 грн., від 23.11.2018р. на суму 995 грн., від 24.10.2018 р. на суму 995 грн., № TS203475 (дата квитанції не читається), від 07.12.2019 р. на суму 1014грн., від 19.12.2019р. на суму 1990 грн., від 30.01.2019р. на суму 995 грн., від 10.11.2019 р. на суму 1004 грн., від 19.04.2019р. на суму 995 грн., від 22.05.2019р. на суму 995 грн., від 22.02.2019р. на суму 995 грн., оскільки в них не зазначено призначення платежу по сплаті аліментів, а також з квитанцій не вбачається ким сплачувались кошти, на чий рахунок та отримувача, а отже не можуть зараховуватись як аліменти у виконавчому провадженні». Відтак, при складенні оспорюваного розрахунку головним державним виконавцем Осадчою К.І. не було враховано квитанції' на загальну суму 12174 грн. 85 коп. Заявник вважає, що такі дії державного виконавця щодо неврахування сум сплачених боржником аліментів (згідно наданих з клопотанням від 04.10.2022 року копій квитанцій) при складенні розрахунку заборгованості від 17.10.2022 року - є неправомірними, а відтак оспорюваний розрахунок заборгованості від 17.10.2022 року не може вважатися законним, обґрунтованим та таким, що складений на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, що свідчить про наявність підстав для його скасування.

21 листопада 2022 року від Головного державного виконавця Осадчої К.І. надійшов відзив на скаргу із запереченнями проти її задоволення. Заперечення обґрунтовані тим, що 11.10.2022 року до Відділу від представника боржника надійшло клопотання про уточнення розрахунку заборгованості та надано копію довідки з Пенсійного фонду України (довідка за формою ОК-7) та копії квитанцій АБ «Південний»: 05.05.2017 № 290912 на суму 1800 грн., 21.03.2017 р. № 712260 на суму 900 грн., 01.082017 р. № 377696 на суму 900 грн., 28.09.2017 р. № 139900 на суму 900 грн., 04.09.2017 р. № 070920 на суму 900 грн., 29.11.2017 № 363394 на суму 900 грн., 14.11.2017 р. № 475884 на суму 900 грн., 27.12.2017 р. № 097874 на суму 900 грн., 16.02.2018 р. № 778148 на суму 900 грн., 08.02.2018 р. № 990500 на суму 900 грн.,19.04.2018 р. № 762092 на суму 900 грн., 06.04.2018 р. № 829124 на суму 900 грн., 26.07.2018 р. № 038576 на суму 900 грн., 06.07.2018 р. № 532212 на суму 100 грн., 06.07.2018 р. № 517268 на суму 900 грн., 30.05.2018 р. № 866272 на суму 900 грн., 01.10.2018 р. № 174088 на суму 1000 грн., 04.09.2018 р. № 753494 на суму 1000 грн., 31.03.2020на суму 2189 грн. та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 15.12.2018 р. на суму 900 грн., від 27.11.2018 р. на суму 300 грн., від 23.11.2018 р. на суму 995 грн., від 24.10.2018 р. 995 грн. , № TS203475 (дата квитанції не читається), від 07.12.2019 р. на суму 1014 грн., від 19.12.2019 р. на суму 1990 грн., від 30.01.2019 року на суму 995 грн., від 10.11.2019 року на суму 1004 грн., від 19.04.2019 р. на суму 995 грн., 22.05.2019 року в сумі 995 грн., від 22.02.2019 року в сумі 995 грн.

Оскільки в квитанціях АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 15.12.2018 р. на суму 900 грн., від 27.11.2018 р. на суму 300 грн., від 23.11.2018 р. на суму 995 грн., від 24.10.2018 р. 995 грн. , № TS203475 (дата квитанції не читається), від 07.12.2019 р. на суму 1014 грн., від 19.12.2019 р. на суму 1990 грн., від 30.01.2019 року на суму 995 грн., від 10.11.2019 року на суму 1004 грн., від 19.04.2019 р. на суму 995 грн., 22.05.2019 року в сумі 995 грн., від 22.02.2019 року в сумі 995 грн. не зазначено призначення платежу по сплаті аліментів, а також з квитанцій не вбачається ким сплачувались кошти, на чий рахунок та отримувача, а в квитанції від 19.04.2019 р. на суму 995 грн., від 22.05.2019 року в сумі 995 грн., від 22.02.2019 року в сумі 995 грн. неможливо прочитати (на квитанціях не видно друкованого тексту, натомість власноруч представником стягувача або боржником написана дата, номер та сума переказу), відповідно до пункту 103 Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2018 року № 103 вони не можуть зараховуватись як аліменти у виконавчому провадженні.

У зв`язку з чим, 13.10.2022 року державним виконавцем було ознайомлено стягувача з наданими представником боржника копіями квитанцій. Стягувачем не було підтверджено вказані копії квитанцій. В матеріалах виконавчого провадження на наданих копіях чеків про переказ коштів, стягувачем власноруч підписана кожна квитанція. 17.10.2022 року державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на підставі наданих представником стягувача документів, без урахування непідтверджених стягувачем квитанцій. Згідно розрахунку заборгованості від 17. 10.2022 року станом на 17.10.2022 року борг складає 87 878,45 грн.

Обгрунтовуючи заперечення, державний виконавець зазначає, що між сторонами виконавчого провадження існує спір про розмір заборгованості із сплати аліментів а тому, відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» вказаний спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів повинен вирішуватися судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином до повноважень державного виконавця не належить обчислення розміру заборгованості за аліментами в разі виникнення спору між сторонами виконавчого провадження щодо такої заборгованості.

Суб`єкт оскарження також зазначає, що посилання сторони заявника про те, що державний виконавець може звернутися з запитом до банківської установи щодо руху грошових коштів (банківські виписки) по наявним банківським рахункам є неспроможними, так як ця інформація є конфіденційною на підставі вимог ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Крім того, державним виконавцем зазначено про обов`язок боржника у виконавчому провадженні у разі, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надавати виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати, на підставі ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 та його представник у відкрите судове засідання не з явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Головний державний виконавець Осадча К.І. у відкрите судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про дату, час і місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність до суду не подала.

Стягувач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність із проханням відмовити у задоволенні скарги.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази вважає, що скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних або приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 47982052 з примусового виконання виконавчого листа № 521/5639/15-ц, виданого Малиновським районним судом міста Одеси 24 червня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини в розмірі частки всіх доходів починаючи з 08.04.2015 року до 13.01.2027 року ( а. с. 20).

17 жовтня 2022 року головним державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Осадчою К.І. здійснено розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 , відповідно до якого загальна сума заборгованості боржника по сплаті аліментів станом на 17.10.2022 року складає 87878,45 грн. (а. с. 14).

Не погоджуючись із розрахунком заборгованості, представником ОСОБА_1 зазначається, що державний виконавець при складенні розрахунку не врахувала надані боржником квитанції на загальну суму 12174 грн. 85 копійок, які ОСОБА_1 перераховував самостійно стягувачу ОСОБА_2 , шляхом поповнення її картки через термінали самообслуговування.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 13.10.2022 року державним виконавцем було пред`явлено ОСОБА_2 для ознайомлення квитанції, надані ОСОБА_1 для здійснення перерахунку, частину із яких на суму 12174 грн. 85 коп. ОСОБА_2 не підтверджено в зв`язку із відсутністю призначення, зазначення одержувача, та відсутністю можливості прочитати деякі копії квитанцій в зв`язку із поганими копіями ( а. с. 59-60).

19.10.2022 року Другим Малиновським ВДВС у м. Одесі представника ОСОБА_1 повідомлено листом № 57305 про те, що стягувачем не підтверджено АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 15.12.2018 р. на суму 900 грн., від 27.11.2018 р. на суму 300 грн., від 23.11.2018 р. на суму 995 грн., від 24.10.2018 р. 995 грн. , № TS203475 (дата квитанції не читається), від 07.12.2019 р. на суму 1014 грн., від 19.12.2019 р. на суму 1990 грн., від 30.01.2019 року на суму 995 грн., від 10.11.2019 року на суму 1004 грн., від 19.04.2019 р. на суму 995 грн., 22.05.2019 року в сумі 995 грн., від 22.02.2019 року в сумі 995 грн., оскільки в них не зазначено призначення платежу по сплаті аліментів, а також з квитанцій не вбачається ким сплачувались кошти, на чий рахунок та отримувача, а отже не можуть зараховуватись як аліменти у виконавчому провадженні.

Обґрунтовуючи неправомірність дій приватного виконавця, заявник посилається на те, що в разі не підтвердження стягувачем окремих наданих боржником квитанцій державний виконавець мав звернутися до відповідної банківської установи для отримання підтвердження або спростування того, чи надходили на банківську картку стягувача грошові кошти від боржника у розмірі, вказаному у непідтверджених стягувачем квитанціях.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Із матеріалів справи вбачається, що суб`єкт оскарження звернувся до АБ «Південний» із запитом від 11.11.2022 року щодо надання інформації про рух грошових коштів на рахунках ОСОБА_2 за період часу з 01.11.2019 року по 31.12.2019 року, на що АБ «Південний» повідомлено про відношення даної інформації до категорії банківської таємниці, та невідповідності запиту вимогам Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці в частині відсутності підстав для отримання цієї інформації, та не накладення електронного підпису на електронному документі, в зв`язку із чим запит не підлягає виконанню (а. с. 146).

Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини; фінансово-економічний стан клієнтів.

За приписами статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками органам державної виконавчої служби, приватним виконавцям - на їхні запити з питань виконання рішень судів та рішень, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", - щодо банківських рахунків/електронних гаманців клієнтів та операцій, проведених на користь чи за дорученням клієнта, а саме відомості на конкретно визначену дату або за конкретний проміжок часу та стосовно конкретної юридичної або фізичної особи, фізичної особи - підприємця про: наявність рахунків/електронних гаманців, номери рахунків/електронних гаманців, залишок коштів/електронних грошей на рахунках/електронних гаманцях, операції списання з рахунків/електронних гаманців та/або зарахування на рахунки/електронні гаманці, призначення платежу, а також щодо договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Суд не погоджується із доводами державної виконавчої служби про те, що у виконавця відсутні підстави витребовувати від банку інформацію, оскільки відповідно до п. 21 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» такі дії є правом, а не обов`язком виконавця, так як за приписами ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, при здійсненні розрахунку, за наявності спірних обставин щодо здійснення боржником оплати на рахунок стягувача, та не підтвердження стягувачем такої оплати, повинен був задля ефективного та неупередженого виконання рішення суду перевірити вказані обставини шляхом звернення до відповідної банківської установи з належно оформленим запитом щодо руху грошових коштів на рахунку стягувача.

Задовольняючи скаргу, суд враховує також відповідь АБ «Південний» від 20.03.2023 року щодо руху грошових коштів по поточним рахункам ОСОБА_2 , відповідно до якого знайшли підтвердження всі оплати, здійснені ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 , крім оплати від 24.10.2018 року на суму 995 грн. (а. с. 162-164).

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, суд вважає доводи заявника такими, що знайшли своє підтвердження наявними матеріалами справи, а скаргу ОСОБА_1 обґрунтованою, і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 на дії Головного державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції Осадчої Катерини Іванівни, 65072, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 42, заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) Осадчої Катерини Ігорівни щодо не включення до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 17.10.2022 року сум грошових коштів, сплачених боржником відповідно до квитанцій AT КБ «ПРИВАТБАНК»: від 15.12.2018 р. на суму 900 грн., від 27.11.2018 р. на суму 300 грн., від 23.11.2018 р. на суму 995 грн., від 19.03.2019 року на суму 995 грн., від 07.12.2019 р. на суму 1014 грн., від 19.12.2019 р. на суму 1990 грн., від 30.01.2019 р. на суму 995 грн., від 10.11.2019 р. на суму 1004 грн., від 19.04.2019 р. на суму 995 грн., від 22.05.2019 р. на суму 995 грн., від 22.02.2019 р. на суму 995 грн.

Скасувати розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 від 17.10.2022 року у виконавчому провадженні № 47982052.

Зобов`язати Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 з урахуванням сплачених боржником сум аліментів відповідно до квитанцій АТ КБ «ПРИВАТБАНК»: від 15.12.2018 р. на суму 900 грн., від 27.11.2018 р. на суму 300 грн., від 23.11.2018 р. на суму 995 грн., від 19.03.2019 р. на суму 995 грн., від 07.12.2019 р. на суму 1014 грн., від 19.12.2019 р. на суму 1990 грн., від 30.01.2019 р. на суму 995 грн., від 10.11.2019 р. на суму 1004 грн., від 19.04.2019 р. на суму 995 грн., від 22.05.2019 р. на суму 995 грн., від 22.02.2019 р. на суму 995 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 02 травня 2023 року.

Суддя: Ю.В. Тополева

27.04.23