СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12925/21

пр. № 2/759/160/23

13 квітня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Багінської І.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втсратила право коритсування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що позивач ж власником квартири АДРЕСА_1 . На момент подачі позову до суду, в вищевказаній квартирі зареєстровано дві особи: позивач та його онука ОСОБА_2 . Після смерті дочки позивача, онука ОСОБА_2 була усиновлена іншою сім`єю, і починаючи з 2007 року за місцем реєстрації не проживала. Де на даний ча смешкає відповідач позивачу невідомо, так як така інформація є конфеденційною. Наявність даної реєстрації змушує позивача сплачувати власні кошти за комунальні послуги, та сворює постійні проблеми при оформленні державної судсидії на комунальні послуги.

Ухвалою Святошинського районного суду м. києва від 15.06.2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2022 року у справі здійсне перехід до розгляд усправи за правилами загального позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

В судове засідання відповідач не з`явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 4172 від 29.04.1998 року виданого Ленінградською районною державною адміністрацією м. Києва є власником частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.12.1997 року виданого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Сибігою С.Б., спадкоємцем майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є син померлої ОСОБА_1 та спадкове майно складається з 76/100 частин квартири під АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідач ОСОБА_2 , в квартирі АДРЕСА_1 знаходиться на реєстраційному обліку, що підтверджується інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА № 63616108 від 14.06.2022 року (а.с.13).

Той факт, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі підтверджено даними акта №340 Начальника ЖЕД №3 ОСОБА_4 (а.с. 8).

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , яка являється сусідкою позивача, суду повідомила, що відповідач, а саме онука позивача, вже давно не проживає у спільній квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 не користується жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає за вказаною адресою.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Тому позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Журибеда