_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/539/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Абухіній Н.Р.,

за участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки - адвоката Прокопишиної К.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким усунути їйперешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належною їй власністю, шляхом виселення ОСОБА_2 з кімнати №3-3, площею 8,2 кв.м. житлового домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно плану технічного паспорту квартири від 05.12.2018 року, та виселення відповідача ОСОБА_3 з кімнати №3-7, площею 5,5 кв.м житлового домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно плану технічного паспорту квартири від 05.12.2018 року. При цьому позивачка посилається на те, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.2013 року їй, на праві спільної часткової власності, належить 5/150 часток, а згідно Свідоцтва на спадщину за законом її сестрі ОСОБА_2 належить 1/150 частки від 1/25 частки домоволодіння під АДРЕСА_2 .Позивачка зазначила, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2020 року по цивільній справі №520/5005/19 за її позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням та усунення перешкод у володінні та користуванні власністю, був встановлений порядок користування 1/25 часткою домоволодіння АДРЕСА_2 . Після ухвалення рішення відповідачка ОСОБА_2 , яка не є членом сім`ї позивачки, маючи на праві приватної власності кімнату №3-2, площею 7,3 кв.м. в цьому ж будинку АДРЕСА_2 , вчиняючи побутове насильство, безпідставно зайняла належну позивачці кімнату №3-3, площею 8,2 кв.м., а відповідач ОСОБА_3 , який також не є членом її сім`ї, без належних правових підстав зайняв житлову кімнату №3-7, площею 5,5 кв.м. В добровільному порядку відповідачі не бажають звільнити належне позивачці на праві власності нерухоме майно в спірному будинку, чим перешкоджають їй, як власнику, володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Позивачка неодноразово зверталась до відповідачів з проханням звільнити належні їй кімнати та надати можливість проживати в них, але у відповідь отримувала образи та погрози, що було підставою про звернення до правоохоронних органів, які рекомендували їй звертатись до суду. Враховуючи зазначені обставини, позивачка була вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Прокопишина К.В. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в заяві, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Вислухавши позивачку та її представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.07.2013 року, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Ставнійчук А.О., на праві спільної часткової власності позивачці ОСОБА_1 належить 5/150 (п`ять сто п`ятдесятих) часток, а відповідачці ОСОБА_2 , на підставі Свідоцтва на спадщину за законом, належить 1/150 (одна сто п`ятдесята) частка від 1/25 (одної двадцять п`ятої) частки домоволодіння під АДРЕСА_2 .

Так, статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2020 року по цивільній справі №520/5005/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням та усунення перешкод у володінні та користуванні власністю, яке набрало законної сили, був встановлений порядок користування 1/25 часткою домоволодіння АДРЕСА_2 , та виділено в користування ОСОБА_1 , житлову кімнату №3-3 на плані технічного паспорту від 05.12.2018 року, площею 8,2 кв.м., житлову кімнату №3-7 на плані технічного паспорту від 05.12.2018 року, площею 5,5 кв. м.; виділено в користування ОСОБА_2 кімнату №3-2 на плані технічного паспорту від 05.12.2018 року, площею 7,3 кв.м.; у спільному користуванні залишено коридор №3-5, площею 1,6 кв. м., кухню №3-4 на плані технічного паспорту від 05.12.2018 року, площею 5,9 кв. м., ванну кімнату №3-6 на плані технічного паспорту від 05.12.2018 року, площею 2,6 кв. м., веранду 3-1 на плані технічного паспорту, площею 6,2 кв.м. та зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 у володінні та користуванні частиною спільного часткового майна в натурі, яка відповідає 5/150 частці у праві спільної часткової власності та укладанні з житлово-експлуатаційною організацією на цю частку домоволодіння АДРЕСА_2 окремого договору на надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій.

Згідно зі ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. У якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вищезазначеного рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2020р., позивачкою були отримані виконавчі листи №520/5005/19 від 22.02.2022р., з якими вона звернулась до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса ) про примусове виселення відповідачів з належних їй кімнат в будинку АДРЕСА_2 , але отримала повідомлення про повернення виконавчих документів без прийняття рішення до виконання, так як виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання судового рішення.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що відповідачі перешкоджають позивачці у вільному доступі до кімнат №3-3 та АДРЕСА_3 , а тому вона не може володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).

Відповідно до ст. 361 ЦПК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Згідно ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду.

При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,12,13,18,19,81,187,211,247,258,259,273,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належною їй власністю, шляхом виселення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) з кімнати №3-3, площею 8,2 кв.м. житлового домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно плану технічного паспорту квартири від 05.12.2018року.

Усунути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належною їй власністю, шляхом виселення відповідача ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН:невідомий) з кімнати №3-7, площею 5,5 кв.м житлового домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно плану технічного паспорту квартири від 05.12.2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено та підписано 18.05.2023р..

Суддя Огренич І. В.