Справа № 229/2153/22
Провадження № 2/229/348/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 травня 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Жаріної Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дружківки Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовною заявою, позивач ОСОБА_1 , просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову посилається на те, що 03 червня 2011 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 . За період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 17 серпня 2016 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано, а на той час малолітню доньку ОСОБА_3 залишили проживати з матір`ю. Після розлучення позивач активно приймав участь у вихованні та матеріальному забезпечені дитини. Приблизно з 19 грудня 2016 року за бажанням відповідачки дитина мешкає з позивачем. За період проживання дитини з позивачем мати жодного разу не відвідала доньку та не приймала участі в її житті жодним чином. Позивач влаштував доньку до дитячого садочку, а з вересня 2017 року дитина пішла до школи. За адресою проживання батька дитина зареєстрована в дитячій лікарні. Згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 травня 2018 року місце проживання дитини ОСОБА_3 було визначено з батьком ОСОБА_1 . Протягом часу проживання дитини з батьком відповідачка життям доньки не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв`язку з викладеним просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі сторони позивача. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечують.

Відповідачка ОСОБА_2 , яка про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).

Третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, явку свого представника у судове засідання не забезпечила. 03 травня 2023 року від представника третьої сторони надійшла заява про розгляд справи без участі її представника. При ухваленні рішення просить врахувати висновок Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Краматорську Донецької області. Батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 січня 2017 року (а.с. 7).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з донькою ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками переселенця № 3001- від 28 вересня 2022 року та № 3001- від 19 вересня 2022 року (а.с. 8, 9).

Статтею 150 СК України закріплений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1), піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2), забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3), поважати дитину (ч. 4).

Частиною першою статті 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Факт ухилення матір`ю ОСОБА_2 від виконання обов`язків з виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів у справі.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 17 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 30 серпня 2016 року, шлюб, зареєстрований 03 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 88, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. На той час малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишили проживати з матір`ю (а.с. 19).

Згідно з рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 травня 2018 року, яке набрало законної сили 26 червня 2018 року, було визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11-12).

Відповідно до інформації, наданої Дружківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 17 Дружківської міської ради Донецької області від 24 жовтня 2022 року № 160, ОСОБА_3 , 2011 року народження, навчається в Дружківській ЗШ І-ІІІ ступенів № 17 з п`ятого класу. Вихованням, всебічним розвитком, активізацією навчальних здібностей та підвищенням творчого потенціалу дитини займаються батько ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5 . Мати дитини ОСОБА_2 ніяких контактів з класним керівником, вчителями не підтримує, жодного разу не відвідувала батьківські збори, не цікавиться успішністю доньки навіть у телефонному режимі (а.с. 10).

Висновком Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 02 травня 2023 року № 100-4727 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 70-78).

Встановивши у судовому засіданні, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, не піклується про її стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення, суд вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає.

Згідно з ч. 3 ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне положення дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який в силу свого віку є працездатним, а також стан здоров`я дитини.

Таким чином, суд відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України, з урахуванням обставин справи, майнового стану відповідачки, вважає за необхідне стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, щомісяця, починаючи з 17 листопада 2022 року (дня звернення до суду з позовною заявою) і до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, позов необхідно задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 992 гривні 40 копійок, а також з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок за вимоги майнового характеру про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, щомісяця, починаючи з 17 листопада 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик