Справа №351/238/23
Номер провадження №2/351/279/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Заболотівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До Снятинського районного суду звернувся адвокат Петричка О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки і піклування Заболотівської селищної ради про визначення місця проживання дітей.

Позовну заяву мотивував тим, що позивач та відповідач ніколи не перебували у шлюбних відносинах, однак у них народилась спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 2022 року проживає біля батька, ОСОБА_1 .. За усною домовленістю між сторонами, дитина проживає біля позивача, а ле останнім часом відповідачка влаштовує суперечки щодо місця проживання дитини, вимагаючи щоб донька проживала біля неї. Позивач вважає, що в інтересах дитини проживати біля нього, оскільки він ніде не працює, тому має достатньо часу на виховання дитини, довгий період перебував за кордоном, має відповідні заощадження. Проживає у будинку матері, де створені всі належні умови для проживання та виховання доньки, володіє транспортним засобом. Спиртними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно. А відповідач не має постійного місця проживання та роботи, не має транспортного засобу, який неохідний для систематичних поїздок до лікарів в м. Івано-Франківськ, оскільки дитина часто хворіє. Просить визначити місце проживання доньки ОСОБА_3 біля батька, ОСОБА_1 .

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 , подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, поклалася на розсуд суду.

Представник третьої особи Заболотівської селищної ради у судове засідання не з`явився, надав суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини та просив розглядати справи без участі представника.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно довідки про склад сім`ї №8424/04-17/23 виданої Заболотівською селищною радою 30.01.2023р. вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_1 в селищі заболотів входять: мати ОСОБА_6 , 1962 р.н. та донька ОСОБА_3 , 2021 р.н.

Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування від 20.03.2023 року, ОСОБА_1 просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , 2021 р.н. біля нього за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 у телефонній розмові через мобільний додаток Viber працівникам відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей селещної ради повідомила, що з 23.02.2023 року перебуває за межами України в Чехії, оскільки не має власного житла та потребує фінансової допомоги. Зазначила, що поки не планує повертатись на територію України. Зі слів відповідачки, ОСОБА_3 буде краще з батьком. Також, працівникам відділу соціального забезпечення населення та захисту прав дітей Заболотівської селищної ради виїздом на місце проживання малолітньої ОСОБА_3 встановлено, що у житловому будинку по АДРЕСА_1 створені належні умови для проживання та виховання дитини. Зі слів ОСОБА_1 , дівчинка близько трьох місяців проживає з ним через те, що матір ОСОБА_2 не приділяла належної уваги для лікування доньки (вроджена гемангіома). Обстеження дитини у лікарів та відповідні препарати оплачує за власні кошти. Близько двох місцяв тому оформив соціальну допомогу при народженні дитини. Зазначив, що ОСОБА_2 від попереднього шлюбу має ще двох дітей, які проживають із матір`ю останньої в селі Стецева. Згідно висновку оцінки потреб особи від 10.03.2023 року №9 встановлено, що батько виховує доньку самостійно. Із ОСОБА_2 спілкується рідко.

Враховуючи вище зазначене, дослідивши матеріали та оцінивши наявні документи у їх сукупності, враховуючи те, що малолітня дитина фактично проживає із батьком, який забезпечує її всім необхідним для виховання та нормального розвитку, орган опіки та піклування, діючи в інтересах дитини вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біля батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд звертає увагу, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

А суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб.

Таким чином, при вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

З огляду на викладене та, враховуючи інтереси малолітньої дитини, її психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, з врахуванням висновку Органу опіки та піклування за результатом обстеження житлово-побутових умов проживання, суд дійшов висновку, що є підстави для визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_3 біля батька, оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі наведеного, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біля батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ