Справа №519/157/23
Провадження № 2/519/149/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16.08.2023 м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Черевиченко Неллі Анатоліївни до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Черевиченко Нелля Анатоліївна звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, який обґрунтовано тим, що згідно судового наказу Южного міського суду Одеської області № 519/843/20 від 09.09.2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягується частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повнолітнього віку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька ОСОБА_4 , відповідно до рішення Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/12061/16-ц, на підставі виконавчого листа ВП № 53143211 з позивача на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягується 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повнолітнього віку. Позивач також добросовісно сплачує назначені йому аліменти.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача та ОСОБА_6 народилася донька ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про народження видане Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідний актовий запис № 443. ОСОБА_6 на сьогоднішній час є цивільною дружиною позивача, та повністю знаходиться на утриманні позивача, оскільки перебуває у декретній відпустці та є переселенкою, про що свідчить довідка переселенця.

Крім того на забезпеченні у позивача також знаходиться його мати пенсіонерка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на вищевикладене, позивач просить зменшити розмір аліментів, за судовим наказом № 519/843/20 від 09.09.2020 року у розмірі 1/4 частини на 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.02.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.24).

Відповідно до ухвали Южного міського суду Одеської області від 15.02.2023 суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження (а.с.35).

20.02.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача (а.с.37).

06.03.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої сторона позивача просить позов задоволити та зменшити розмір аліментів (а.с.53).

09.03.2023 до суду надійшли заперечення ОСОБА_2 на відповідь на відзив, згідно яких відповідач просить в задоволені позовних вимог відмовити (а.с.58).

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 28.03.2023 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів (а.с.80).

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 28.03.2023 закрито підготовче провадження у справі (а.с.79).

Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, представник позивача адвокат Черевиченко Н.А. надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов не визнає.

Суд, дослідивши докази, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, доходить наступного.

Згідно судового наказу Южного міського суду Одеської області № 519/843/20 від 09.09.2020 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягується частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повнолітнього віку (а.с.16).

У позовній заяві сторона позивача зазначає, ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька ОСОБА_4 , відповідно до рішення Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/12061/16-ц, на підставі виконавчого листа ВП № 53143211 з позивача на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягується 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повнолітнього віку. Позивач також добросовісно сплачує назначені йому аліменти.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача та ОСОБА_6 народилася донька ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про народження видане Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 443 (а.с.7).

ОСОБА_6 є переселенцем та фактично проживає у АДРЕСА_1 (а.с.9).

Мати позивача - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с.14), їй призначена пенсія за віком (а.с.15).

При цьому, зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_3 (а.с.5).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України визначений перелік обставин, які враховують судом при визначенні розміру аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

ВС зазначив, що статтею 192 СК України передбачено можливість зміни рішення встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає можливість зробити висновок, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглядаючи справу № 554/3355/20, в якій досліджував питання зменшення розміру аліментів, погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що визначений судом розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні сина та матір, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачем - дочки, та суперечитиме її інтересам, а наявність сина та матері, на користь яких за рішеннями судів стягуються аліменти на їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

В даній справі представник позивача, звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилався як на підставу позову на те, що крім спільного з відповідачкою сина ОСОБА_9 , він має неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання якої сплачує аліменти у розмірі частини від усіх видів заробітку, а також у нього та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась донька ОСОБА_7 . Крім цього, на його утриманні перебуває цивільна дружина ОСОБА_6 та мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тобто позивач ОСОБА_1 посилався на зміну не тільки матеріального стану, а й сімейного стану.

З огляду на наведений аналіз статті 192 СК України, якою передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, предметом доказування по даній справі є саме така зміна матеріального та/або сімейного стану, яка може бути самостійною підставою для зменшення стягнутих з позивача аліментів на утримання дитини сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 СК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на закріплені ЦПК України засади судочинства змагальність та диспозитивність, саме на стороні позивача лежить процесуальний обов`язок довести вказані обставини.

Разом з цим, сторона позивача не надала суду належних та достатніх доказів на підтвердження погіршення матеріального стану ОСОБА_1 , яке може слугувати підставою для зменшення визначеного судовим рішенням розміру аліментів.

Так само відсутні будь-які докази сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_11 , та перебування на утриманні позивача цивільної дружини ОСОБА_6 , доньки ОСОБА_12 та матері ОСОБА_8 .

При цьому, клопотань про витребування таких доказів позивачем не заявлялося.

Сама по собі зміна сімейного стану, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, такий висновок зробив ВС в постанові №565/2071/19 від 16.09.2020

З огляду на недоведеність існування обставин, які підтверджують зміну матеріального та/або сімейного становища позивача, які можуть бути підставою для зменшення розміру стягнутих судом аліментів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 81, 265, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви представника ОСОБА_1 адвоката Черевиченко Неллі Анатоліївни до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідачка ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ