РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання - Кніш Д.А.

за участю представника позивача - Жекало І.С.

розглянув в загальному позовому провадженні справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу за договором позики.

ВСТАНОВИВ:

1.07.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_2 .

2.Позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики 345 224,78 грн. з яких: 264 337,50 грн. - основна сума боргу (еквівалент 6 625 доларів США); 4 229,40 грн. - інфляційні збитки; 76 657,88 грн. - неустойка;

- стягнути судовий збір та витрати на правову допомогу.

3.07.02.2022 відкрито загальне позовне провадження.

4.Відповідач повідомлялась про розгляд справи за зареєстрованою адресою. На адресу суду повертались поштові відправлення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач вважається повідомленою належним чином відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України. Відзив на позов не подано.

5.25.04.2023 закрито підготовче провадження.

6. ОСОБА_1 звернення до суду з цим позовом мотивує тим, що 25.08.2021 між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики за яким він дав ОСОБА_2 в борг кошти в розмірі 177 550 грн., що за курсом в AT КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26.80 грн.) на день укладення договору становило 6 625 доларів США. ОСОБА_2 власноручно склала розписку від 25.08.2021 про отримання коштів. Сторони також погодили, що загальна сума в гривнях, яка підлягатиме поверненню буде відповідати еквіваленту 6 625 доларів США за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу. Окрім того, сторони погодили графік повернення позичальником грошових коштів, відповідно до якого позичальник зобов`язався сплачувати борг частинами до 25.01.2022. Також з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань між ними був також укладений договір застави транспортного засобу. Відповідач не виконує боргове зобов`язання, не сплатила жодної частини боргу.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

7.25.08.2021 між ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом 22.05.2020 № 1146 (позикодавець), та з другої сторони ОСОБА_2 (позичальник) було укладено Договір позики №О250821-02.

8.За умовами Договору Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти у сумі 177 550 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26.80 грн.) на день укладення Договору еквівалентно становить 6 625 доларів США. В свою чергу Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк та згідно з визначеними цим договором умовами. Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому Договором буде відповідати 6 625 доларів США, за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 5 місяців з моменту укладення Договору, тобто до 25.01.2022. За домовленістю Сторін позика є безвідсотковою (п.1 Договору).

9.Сума позики, встановлена в п. 1 Договору, отримана Позичальником від Позикодавця до моменту підписання даного договору в повному обсязі (п.2 Договору).

10.Сторонами погоджено (п.5 Договору) графік повернення позичальником грошових коштів:

-7 102 грн. (еквівалент 265 дол. США) - до 25.09.2021 р. включно;

-7 102 грн. (еквівалент 265 дол. США) - до 25.10.2021 р. включно;

-7 102 грн. (еквівалент 265 дол. США) - до 25.11.2021 р. включно;

-7 102 грн. (еквівалент 265 дол. США) - до 25.12.2021 р. включно;

-149 142 грн. (еквівалент 5565 дол. США) - до 25.01.2022 р. включно.

11.Договір забезпечений заставою транспортного засобу (п.13 Договору).

12.Позичальник зобов`язаний у випадку невиконання Позичальником умов цього Договору або Договору застави, а також у разі втрати предмету забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором або погіршення його стану або умов його використання, повернути всю суму Позики, сплатити нараховані пеню і штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за цим Договором та іншим договором, укладеним Сторонами в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника (у разі їх укладення) (п. 16.4. Договору).

13.На підтвердження отримання коштів ОСОБА_2 власноручно склала розписку від 25.08.2021 (оригінал оглянуто в судовому засіданні), за якою вона 25.08.2021 отримала позику від ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_3 на підставі нотаріальної довіреності від 22.05.2020 №1146, в сумі 177 550 грн., що за курсом продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» на день укладення Договору складає 6 625 доларів США., яку зобов`язується повернути ОСОБА_1 в строк до 25.01.2022.

14.25.08.2021 ОСОБА_2 (заставодавець) та ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_3 на підставі нотаріальної довіреності від 22.05.2020 №1146 (заставодержатель) уклали Договір застави транспортного засобу, відповідно до якого забезпечується заставою виконання Заставодавцем зобов`язань за Договором позики грошових коштів №О250821-02 від 25.08.2021. Предметом застави є транспортний засіб належний Заставодавцю, а саме автомобіль Mazda 6, 2014 р.в., код НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Згідно з розрахунком боргу, складеним позивачем, заборгованість складає 345 224,78 грн. з яких: 264 337,50 грн. - основна сума боргу (еквівалент 6 625 доларів США); 4 229,40 грн. - інфляційні збитки; 76 657,88 грн. - неустойка (1% за кожний день).

Висновки суду.

15.Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

16.Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

17.Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

18.Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

19.Відповідно до ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

20.Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

21.Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

22.Відповідно до ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

23.Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

24.Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

25.Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

26.Аналіз частини другої статті 1047 ЦК України дозволяє зробити висновок, що розписка не є формою договору, а може лише підтверджувати укладення договору позики. По своїй суті розписка позичальника є тільки замінником письмової форми договору позики, оскільки вона підписується тільки позичальником.

27.Верховний Суд в постанові від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц вказав, що «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

28.При цьому, факт отримання коштів в борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можна встановити, що відбулася передача певної суми коштів від позикодавця до позичальника з обов`язком повернення (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 753/1349/20).

29.З наданих суду доказів вбачається, що правовідносини позики та застави виникли між позичальником/заставодавцем ОСОБА_2 та позикодавцем/заставодержателем ОСОБА_1 , який особисто не приймав участь у цих правовідносинах, оскільки від його імені договір позики № О250821-02 від 25.08.2021 та договір застави від 25.08.2021 підписував ОСОБА_3 , який діяв на підставі нотаріальної довіреності від 22.05.2020 № 1146.

30.Також в розписці від 25.08.2021 ОСОБА_2 зазначає, що вона отримала грошові кошти від ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_3 на підставі нотаріальної довіреності від 22.05.2020 № 1146.

31.Отже, з наданих документів вбачається, що кошти отримувались ОСОБА_2 фактично від іншої особи ОСОБА_3 .

32.Згідно з ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

33.Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може грунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

34.Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою (зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності та волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі), п`ятою (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) та шостою (правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

35.Недійсність правочину не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України).

36.Відповідно до частин першої, третьої статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

37.Статтею 239 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

38.Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання (частина перша статті 241 ЦК України).

39.Отже, з аналізу даних норм вбачається, що у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчиняти представнику, при цьому зазначені дії мають бути правомірними, конкретними та здійсненими. Суттю представництва є вчинення представником правочинів від імені та в інтересах особи, яку представляють, відповідно до наданих йому повноважень. Саме тому правочин, вчинений представником, породжує права і обов`язки для сторони, яку представляють, якщо він здійснений представником в межах повноважень.

40.При цьому, перевищенням повноважень слід розуміти ситуацію, коли представник має певні повноваження на вчинення правочину, проте вчиняє його з відхиленням від змісту та обсягу таких повноважень. Тобто, відбувається самостійне збільшення представником обсягу права на вчинення юридичних дій, визначених в довіреності.

41.Відтак, встановивши, що договір позики укладений представником на підставі довіреності, суд, встановлюючи справжню правову природу укладеного договору, повинен пересвідчитися в наявності визначених повноважень повіреного на укладення такого правочину, та пересвідчитися що, укладаючи вказаний договір позики, представник з власної ініціативи не розширив межі наданих повноважень, що має наслідком недійсність такого правочину та відсутність створених ним юридичних наслідків, у тому числі повернення грошових коштів.

42.Подібний за змістом висновок зроблено Верховним Судом в постанові від 01.04.2020 в справі № 522/4840/18.

43.Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України, сторони на підтвердження обставин, яким вони обгрунтовують свої вимоги чи заперечення, повинні надати суду належні, достатні, достовірні та допустимі докази.

44.Суд позбавлений можливості пересвідчитися в обсязі повноважень представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , чинності довіденості становм на дату укладеня договрів, оскільки нотаріальну довіреність суду не надано.

45.Підсумовуючи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

46.Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.10.2023.

Суддя Ярема Х.С.