Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Ковальчук Т.А.

при секретарі судового засідання Ахтієвій Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Магдалинівська селищна рада Новомосковського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2023 року заявниця звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У своїй заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із домоволодіння в АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки, площею 0,18 га, розташовану в с. Поливанівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належала йому на підставі Державного акта серія ДП від 15 грудня 1995 року.

Маючи намір оформити, згідно чинного законодавства, спадкове майно, з`ясувалося, що Державний акт на право приватної власності на землю ДП, видано громадянину ОСОБА_2 , який мешкає с. Поливанівка, у тому, що на підставі рішення 4 сесії ХХІІ скликання Поливанівської сільської Ради народних депутатів від 20.10.95р., йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0.18 га, розташованої на території с. Поливанівка Поливанівської сільської Ради Магдалинівського району, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 697 від 15 грудня 1995 року, по батькові вказали « ОСОБА_3 », але правильно « ОСОБА_4 ».

Тому заявниця змушена звертатися до суду та прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, в якій підтримала заявлені вимоги та прохала їх задовольнити.

Від представника заінтересованої особи надійшла заява, в якій прохають суд розглядати справу без участі представника заінтересованої особи, проти заяви не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Державний акт на право приватної власності на землю ДП, видано громадянину ОСОБА_2 , який мешкає с. Поливанівка, у тому, що на підставі рішення 4 сесії ХХІІ скликання Поливанівської сільської Ради народних депутатів від 20.10.95р., йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0.18 га, розташованої на території с. Поливанівка Поливанівської сільської Ради Магдалинівського району, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 697 від 15 грудня 1995 року (а. с. 19).

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 05 листопада 1990 року, заявниця є дочкою ОСОБА_2 (а. с. 22).

На підставі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 20 жовтня 2020 року, заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а. с. 6).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 08 вересня 2022 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11). У свідоцтві по батькові батька заявниці вказано « ОСОБА_4 ».

До матеріалів справи додано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з розбіжностями в документах в частині написання по батькові (а. с. 23).

Відповідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, про батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки прізвищ, імені, по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що земельна ділянка, передана ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, фактично належить ОСОБА_2 .

Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5-13, 77, 78, 81-83, 141, 209, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 задовольнити.

Встановити факт, що:

-Державний акт на право приватної власності на землю ДП, видано громадянину ОСОБА_2 , який мешкає с. Поливанівка, у тому, що на підставі рішення 4 сесії ХХІІ скликання Поливанівської сільської Ради народних депутатів від 20.10.95р., йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0.18 га, розташованої на території с. Поливанівка Поливанівської сільської Ради Магдалинівського району, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 697 від 15 грудня 1995 року, дійсно був виданий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 від 08 вересня 2022 року).

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.А.Ковальчук