Справа № 474/769/22
Провадження № 2/474/9/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

02.05.23р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі судді Сокол Ф.Г. розглянув заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, -

встановив:

12.12.2022р. ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , в якому просить:

- виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису № 43 від 11.05.2012р. у Врадіївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), внести зміни до актового запису про народження № 43 від 11.05.2012р., складеного Врадіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_4 .

Ухвалою від 17.02.2023р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, а також залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог: Врадіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

14.04.2023р. представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за судовим наказом Врадіївського районного суду Миколаївської області від 05.01.2022р. по справі № 474/990/21 (провадження № 2-н/474/1/22).

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом даного позову є виключення запису як батька з актового запису про народження дитини. Позов подано у листопаді 2022р. Весь цей час з позивача незаконно утримуються аліменти. В подальшому це може утруднити виконання рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області.

На підставі вищевикладеного представник позивача, вважає, що є законні підстави для застосування заходу забезпечення позову у вказаній справі, на підставі ст. 150 ЦПК України.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому суд звертає увагу, що розгляд заяви про забезпечення позову здійснено з порушенням строку, визначеного ч. 1 ст. 153 ЦПК України, так як головуючий суддя з 14.04.2023р. по 30.04.2023р. перебував у відпустці.

Розглянув заяву про забезпечення позову, судом встановлено таке.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно з п. 3-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006р. № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддя повинен перевірити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема: чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Фундаментними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Крім того, відповідно до п. 2 постанови № 9 від 22.12.2006 Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову недопустимо забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 524/188/18.

Відтак, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами як захід забезпечення позову при розгляді справ не пов`язаних із зупиненням виконання судових рішень, що набрали законної сили, зокрема, щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Представником позивача не надано відповідних доказів та не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду, а також відповідність виду забезпечення позову, який він просить застосувати, позовним вимогам про виключення запису про батька з актових записів про народження дитини.

Верховний Суд у постанові від 28.03.2019р. по справі № 824/239/2018 зазначив, що судове рішення як найвищий акт правосуддя повинно бути виконуваним, оскільки виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, з наведеного вбачається, що стягнення на підставі виконавчого документа про зупинення якого прохає у своїй заяві про забезпечення позову представник позивача, стосується саме виконання судового рішення, що набрало законної сили, що є недопустимо, що узгоджується і правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 01.10.2020р. у справі № 524/188/18.

Зупиняючи виконання остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, про стягнення аліментів є порушенням принципу юридичної визначеності (справа Брумареску проти Румунії (Brumarescu v. Romania), заява №28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Крім цього, зупинення виплати аліментів на утримання дитини за виконавчим провадженням, фактично зупинить виконання судового рішення, порушить права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду та порушить інтереси неповнолітньої дитини.

При цьому слід також зазначити, що на підтвердження факту стягнення аліментів, представником позивача не надано ні копії, ні оригінала судового наказу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 05.01.2022р. по справі № 474/990/21 (провадження № 2-н/474/1/22).

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги наведені представником позивача обставини в обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову, здійснюючи співвідношення від настання правових наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для вжиття заходу забезпечення позову про який просить представник позивача.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157, 258-260, 263 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини - відмовити.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Сокол Ф.Г.