№ 207/959/23
№ 2/207/508/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: Бистрової Л.О.

за участю секретаря: Пономаренко В.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на боці позивача, яка не заявляєє самостійних вимог: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

14.07.2023 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію звернувся до суду з заявою про відмову від позову та закриття провадження у справі на підставі ч.1 ст.206 ЦПК України.

Суд, вивчивши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання позивача про відмову від позову підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Також відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві

Згідно ч.3 ст.206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Підстав для не прийняття клопотання про відмову від позову судом не встановлено, оскільки вказаним правом наділений саме позивач.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Отже, підставами закриття провадження в справі є обставини, які підтверджують: 1)неправомірність виникнення процесу, 2)неможливість його подальшого продовження, 3)недоцільність його продовження. Тому закриття провадження в справі виключає можливість повторного порушення в суді тотожної справи.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Окрім того суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно положень ч.2 ст.133 ЦПК України порядок повернення судового збору встановлюється законом.

Частиною 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснює, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК України). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір»); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При вирішенні даного питання суд бере до уваги вимоги п.5 розд. І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (зі змінами та доповненнями) згідно якого ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету і у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпеченням реалізації фінансової політики.

На підставі викладеного та керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.133, ст.ст.255, 256 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження у справі - задовольнити.

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 , третя особа на боці позивача, яка не заявляєє самостійних вимог: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на боці позивача, яка не заявляєє самостійних вимог: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) - 50 відсотків судового збору у сумі 1878,80 гривень, сплаченого при поданні позову загальною сумою 3757,60 гривень згідно квитанцій до платіжної інструкції 0.0..1, код квитанції 9297-9644-3148-7776 від 27 лютого 2023 року у розмірі 2684,00 гривень та квитанції до платіжної інструкції 0.0..1, код квитанції 9297-9642-0080-652 від 27 лютого 2023 року у розмірі 1073,60 гривень.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Л.О.Бистрова