Провадження № 2-др/147/6/23
УХВАЛА

18 серпня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Натальчук О.А.,

із секретарем Свистун А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тростянець заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення грошової суми за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

До Тростянецького районного суду Вінницької області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі №759/16787/22.

Заяву мотивовано тим, що Тростянецьким районним судом Вінницької області 13.07.2023 ухвалено рішення у цивільній справі, яким відмовлено ОСОБА_2 у стягненні з ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики.

Представництво інтересів відповідача у даній справі здійснювалося адвокатом Кучеруком Т.М. на підставі договору про надання правничої допомоги. Таким чином, відповідачем понесено судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000 грн. Дану суму ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд заяви відповідача без його участі та участі позивача. В задоволенні заяви просив відмовити, оскільки відповідач у встановленому законом спосіб не заявляв клопотання про те, що він буде звертатися з відповідним клопотанням.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Від його представника, адвоката Кучерука Т.М. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 . Заяву просив задовольнити.

Згідно з ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає ухваленню додаткового рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи та подану заяву, дійшов наступного висновку.

В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення грошової суми за договором позики.

Рішенням суду від 13.07.2023 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення грошової суми за договором позики.

В мотивувальній частині рішення суду зазначалося, що доказів понесення відповідачем судових витрат до суду не подано, тому дане питання під час ухвалення рішення не вирішувалося.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду.

Вказане підтверджується також позицією Верховного Суду у постанові від 26.07.2023 по справі №160/16902/20, де зазначено, що якщо до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати.

Судом встановлено, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.07.2023 в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

До ухвалення судового рішення у матеріалах справи були наявні лише копії документів на підтвердження повноважень представника відповідача, а саме: копія договору про надання правової допомоги від 25.01.2023, копія ордеру серії АО №1077727 від 25.01.2023 року на представлення інтересів ОСОБА_1 , копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

За наведених обставин, суд відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 не здійснював стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, адже до ухвалення у справі рішення сторона відповідача не надала суду доказів понесення таких витрат.

Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача не просив відшкодувати судові витрати на правову допомогу з позивача, не наводив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які сторона понесла та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Заява про стягнення таких судових витрат із відповідними доказами подана до суду засобами поштового зв`язку 27.07.2023 за вх.№4286/23 (поміщено до поштової скриньки 18.07.2023, що підтверджується відміткою на поштовому конверті Укрпошти). І саме у цій заяві, тобто після ухвалення судом рішення від 13.07.2023 відповідача вперше просив вирішити питання розподілу витрат на правову допомогу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що до закінчення судових дебатів у справі сторона відповідача не зробила ні усної, ні письмової заяви щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу з позивача, хоч і подала відповідні докази у п`ятиденний строк після ухвалення судом рішення по суті позовних вимог.

Положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України чітко визначають можливість здійснення розподілу судових витрат після ухвалення у справі рішення лише у разі, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про подання відповідних доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ураховуючи, що у матеріалах справи відсутня така заява, у судовому засіданні до закінчення судових дебатів представник відповідача не зазначав про необхідність вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, а заява про стягнення таких витрат надійшла до суду вже після ухвалення рішення за результатами розгляду позовної заяви, безпідставними є вимоги відповідача про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн. лише у зв`язку із тим, що відповідні докази понесення витрат були подані протягом п`яти днів з часу ухвалення у справі рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити, оскільки така заява не була подана впродовж розгляду справи по суті до закінчення судових дебатів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 141, 236, 270, 353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення грошової суми за договором позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Натальчук