Справа № 450/338/22 Провадження № 2/450/45/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

позивачка звернувся до суду з позовом, в якому уточнивши свої вимоги просить суд ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , право власності на 56/100 частин житлового будинку загальною площею 84,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та які належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна сестра чоловіка позивачки, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 . До складу спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавиці увійшло право на власності на 56/100 частин житлового будинку загальною площею 84,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та які належали ОСОБА_3 . Спадкодавиця була одинокою. Заповіту спадкодавиця не склала, тому спадкування належної їй майна повинно відбуватись за законом. Оскільки спадкоємців, які б прийняли спадщину першої-третьої черг немає, позивачка відповідно до ст. 1264 ЦК України є спадкоємицею четвертої черги спадкування, оскільки проживала з покійною до дня її смерті протягом останніх 31 року. Інших спадкоємців, які б претендували на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не було.

31.01.2022 року відкрито провадження у справі.

19.04.2022 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

02.02.2023 року прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог.

20.03.2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення таких не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення таких не заперечує. Право власності на частину будинку, належну його сестрі, що увійшло до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті, наміру успадковувати не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові померла ОСОБА_3 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , рідна сестра чоловіка позивачки ОСОБА_1 , що вбачається із наявних в матеріалах справи копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серія НОМЕР_4 від серпня 1947 року.

Окрім того, те що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чоловік позивачки були рідними сестрою та братом, визнано відповідачем, який також є братом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина, в склад якої, окрім можливого іншого, увійшло права власності на 44/100 частин житлового будинку загальною площею 84,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із наявної в матеріалах справи копії рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.12.1979 року, копії технічного паспорта на житловий будинок.

Разом з тим встановлено, що за життя ОСОБА_3 не виготовила правовстановлюючі документи та не зареєструвала своє право на належну їй частку у праві власності на житловий будинок загальною площею 84,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що спадщину за заповідальним розпорядженням після її смерті прийняв відповідач у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , однак в нотаріальному порядку заповідальних розпоряджень ОСОБА_3 не встанволено.

Не заперечено сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , чоловік позивачки та рідний брат спадкодавиці, ОСОБА_3 і відповідача у справі, ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2012 року вбачається, що ОСОБА_1 , позивачка у справі прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, рідного брата спадкодавці ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на підставі вказаного свідоцтва зареєструвала своє право спільної часткової власності на 56/100 частки житлового будинку загальною площею 84,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано сторонами, що спадкодавиця ОСОБА_3 та померлий чоловік позивачки, ОСОБА_4 були співвласниками житлового будинку на праві спільної часткової власності загальною площею 84,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та проживали у ньому з 1976 року.

Встановлено судом наявними у спарві доказами та визнано сторонами, що позивачка ОСОБА_1 та спадкодавиця ОСОБА_3 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 з 1976 року, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_7 позивачка вступила в управління спадковим майном, продовжує проживати у спірному житловому будинку, здійснює його утримання, що також підтверджується наявними в матеріалах спави актом обстеження житлово-побутових умов від 23.01.2022 року та заявами сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_3 четвертої черги, що визнано сторонами, протилежного суду не доведено.

Встановлено судом та визнано сторонами, що спадкоємців першої-третьої черги після смерті ОСОБА_3 , які прийняли спадщину чи мали б намір прийняти спадщину після смерті спадкодавці, зокрема в частині права власності на 44/100 частин житлового будинку загальною площею 84,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , немає.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачка, яка вступила в управління спадковим майном та прийняла спадщину, не в змозі здійснити свої спадкові права в позасудовому нотаріальному порядку, оскільки спадкодавиця за життя не виготовила правовстановлюючі документи на належну їй частку у майні, не зареєструвала свого права на майно у встановленому законом порядку, оригінали документів на належне спадкодавиці майно втрачено, а тому для захисту своїх спадкових прав позивач змушена звернутись в суд.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст. 328 ЦК країни, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач не звернулася у встановлені законом строки в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, проте, фактично прийняла її, після смерті спадкодавиці ОСОБА_3 , однак не може у нотаріальному порядку здійснити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне спадкодавиці майно, оскільки спадкодавицею у встановленому законом порядку не оформлено своє право власності на майно, втрачені оригінали правовстановлюючих документів, враховуючи визнання позову відповідачами, те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, однак враховуючи що частка у майні що увійшло до складу спадщини після смерт ОСОБА_3 становить 44/100, а не як це зазначає позивач у прохальній частині позовної заяви 56/100 частин, позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до частково задоволення.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1258, 1262, 1264, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 315 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 44/100 частку житлового будинку загальною площею 84,8 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.05.2023 року.

СуддяІ. І. Мельничук