КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Поліщук А.С.
Єдиний унікальний номер справи № 371/429/21
Апеляційне провадження № 22-з/824/599/2023
П О С Т А Н О В А

(Додаткове судове рішення)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Ігнатченко Н.В. , Савченка С.І.,

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві без повідомлення учасників справи заяву адвоката Швачки Вікторії Юріївни в інтересах колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 20 липня 2022 року та на додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 12 серпня 2022 року, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини» на додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 12 серпня 2022 року у справі за позовом колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Миронівщини», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Обухівська районна рада Київської області, Миронівська міська рада, про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та визнання недійсними договорів оренди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, -

В с т а н о в и в :

У травні 2021 року КСП «Маслівське» звернулося до Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2022 року позов задоволено.

Витребувано у комунальну власність Миронівської міської територіальної громади в особі Миронівської міської ради Обухівського району Київської області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0022, загальною площею 5.5537 га, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миронівської територіальної громади (за межами с. Маслівка) Обухівського району Київської області.

Визнано недійсним договір оренди землі від 22 лютого 2018 року № КВ-27, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини», предметом якого є оренда земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0022, загальною площею 5.5537 га, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миронівської територіальної громади (за межами с. Маслівка) Обухівського району Київської області.

Витребувано у комунальну власність Миронівської міської територіальної громади в особі Миронівської міської ради Обухівського району Київської області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0009, загальною площею 4.5877 га, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миронівської територіальної громади (за межами с. Маслівка) Обухівського району Київської області.

Визнано недійсним договір оренди землі від 22 лютого 2018 року № КВ-24, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини», предметом якого є оренда земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0009, загальною площею 4.5877 га, цільове призначення якої: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Миронівської територіальної громади (за межами с. Маслівка) Обухівського району Київської області.

Додатковим рішенням Миронівського районного суду Київської області від 12 серпня 2022 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини» на користь КСП «Маслівське» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 51 500,00 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини» на користь КСП «Маслівське» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9080,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду від 22 липня 2022 року, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Крім цього, відповідачі ОСОБА_4 та ТОВ «Нива Миронівщини» подали апеляційні скарги на додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 12 серпня 2022 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ТОВ «Нива Миронівщини» залишено без задоволення.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 липня 2022 року та додаткове рішення Миронівського районного суду Київської області від 12 серпня 2022 року залишено без змін.

Питання щодо розподілу судових витрат колегія суддів не вирішувала.

У судовому засіданні 20 квітня 2023 року адвокат Швачка В.Ю. заявляла про розподіл витрат між сторонами та зобов`язалась надати суду докази понесених позивачем витрат.

До Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Швачки В.Ю. про ухвалення додаткового рішення, до заяви додані докази понесених витрат. Клопотання мотивоване тим, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач поніс судові витрати на правову допомогу та надав суду відповідні докази, однак, витрати розподілено не було.

Заперечення на вказану заяву від інших учасників справи не надходили.

Колегія суддів доходить висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового судового рішення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 12 ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Крім цього, пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Ухвалюючи по справі судове рішення про відмову у задоволенні апеляційних скарг ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини» суд не вирішував питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Разом з цим, як видно із матеріалів справи, позивач КСП «Маслівське» поніс витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом апеляційних скарг відповідачів ОСОБА_1 та ТОВ «Нива Миронівщини».

На підтвердження розміру понесених КСП «Маслівське» витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, представниця позивача надала суду: копію акту наданих послуг від 31 березня 2023 року, копію розрахунку вартості послуг, наданих виконавцем згідно акту виконаних робіт від 31 березня 2023 року та платіжну інструкцію №199770381 про оплату вказаних послуг на суму 19 578,00 грн.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені КСП «Маслівське» на професійну правничу допомогу, враховує, що у задоволенні апеляційних скарг відповідачів було відмовлено. При цьому, як видно із матеріалів справи, адвокат Швачка В.Ю. надавала правову допомогу КСП «Маслівське» щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення суду по суті заявлених позовних вимог. ТОВ «Нива Миронівщини» оскаржувало лише судове рішення щодо розподілу судових витрат.

За таких обставин, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання адвоката Швачки В.Ю. в інтересах КСП«Маслівське» про стягнення судових витрат та вважає за необхідне прийняти постанову, якою стягнути із ОСОБА_1 на користь КСП «Маслівське» судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 19 578,00 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст.133, 137, 246, 270 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П о с т а н о в и в :

Заяву адвоката Швачки Вікторії Юріївни в інтересах колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське»про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Колективного сільськогосподарського підприємства «Маслівське» () в рахунок компенсації понесених судових витрат на правову допомогу 19 578 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: