ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2023 року м. Кропивницький

справа № 385/601/22

провадження № 22-ц/4809/463/23

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області у складі судді Ханас М.М. від 14 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

В червні 2022 року адвокат Савенко О.О. звернулась в суд з позовом в інтересах та від імені ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

З врахуванням змін та уточнень просила визнати житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер :50:018:0040, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку, кадастровий номер :50:018:0041, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для індивідуального садівництва; автомобіль марки ВАЗ 21099, седан бежевого кольору, 1999 р.в., номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Здійснити поділ спільного майна подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; по частини земельної ділянки, кадастровий номер :50:018:0040, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); по частини земельної ділянки, кадастровий номер :50:018:0041, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для індивідуального садівництва; по частини автомобіля марки ВАЗ 21099, седан бежевого кольору, 1999 р.в., номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову зазначила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 14.02.1997 по 06.06.2022. Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.06.2022 шлюб між ними було розірвано. За час спільного подружнього життя ними набуто у власність наступне майно: 16.08.2002 на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого приватним нотаріусом Гайворонського районного округу Кіровоградської області Линюк Н.А., був придбаний житловий будинок з відповідними надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер :50:018:0040, площею 0,1 га, на якій розташований придбаний житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), державна реєстрація права власності здійснена 07.092.2019; земельна ділянка, кадастровий номер :50:018:0041, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для індивідуального садівництва, державна реєстрація права власності здійснена 07.02.2019; автомобіль марки ВАЗ 21099, седан бежевого кольору, 1999 р.в., номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , державна реєстрація здійснена 27.10.2015. Титульним власником зазначеного майна є ОСОБА_2 .

Вказала, що позивач фактично користується житловим будинком та двома земельними ділянками, а відповідач - транспортним засобом відповідно. В обґрунтування доводів про те, що житловий будинок та дві земельні ділянки відносяться до спільного майна подружжя посилається на те, що домоволодіння - житловий будинок з відповідними надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці, розмір якої становив 1682,00 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Гайворонської міської ради від 24.10.2002 № 634 ОСОБА_2 було передано у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 1682,0 кв.м., в тому числі під будівлями 109,7 кв.м. Вказує на єдність та невід`ємність земельної ділянки, кадастровий номер :50:018:0041, від житлового будинку, які також мають і спільну адресу розташування: АДРЕСА_1 . Вважає, що спірне майно є спільною сумісною власністю сторін, а тому у позивача є належні правові підстави для заявлення позовних вимог про визнання вказаного у позові майна спільною власністю подружжя, провести його поділ та визначення за сторонами рівних ідеальних часток у праві власності на це майно.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14.12.22 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер :50:018:0040, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки ВАЗ 21099, седан бежевого кольору, 1999 р.в., номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки, кадастровий номер :50:018:0040, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); частину автомобіля марки ВАЗ 21099, седан бежевого кольору, 1999 р.в., номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки, кадастровий номер :50:018:0040, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); частину автомобіля марки ВАЗ 21099, седан бежевого кольору, 1999 р.в., номер шасі (кузова) НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

У решті вимог позову відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду в частині відмови у визнанні спільним майном подружжя земельної ділянки, кадастровий номер :50:018:0041, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та її поділу між подружжям, є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, вказала, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вказана земельна ділянка є особистим майном відповідача, оскільки була надана йому у приватну власність для індивідуального садівництва.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони 14.02.1997 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14.02.1997 року, виданого Гайворонським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, (а. с. 10).

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 06.06.2022, яке набрало законної сили 08.07.2022, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 60-62).

Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 16.08.2002 року приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., ОСОБА_2 придбав жилий будинок з відповідними надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . На прилеглій до нього земельній ділянці розташований один жилий будинок, що в цілому глинобитний, критий залізом, жилою площею 23.2 кв.м.; надвірні споруди: хліви «Б», «Д», прибудова «В», огорожа № 1, ворота із хвірткою № 2, колодязь № 3 (а.с. 14).

Згідно даних садибного плану до складу домоволодіння входили житловий будинок, сарай, огорожа, вбиральня та земельна ділянка (а.с. 16-19).

Рішенням Гайворонської міської ради від 24.10.2002 № 634 вирішено передати в приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 , розміром 1682 кв.м., в тому числі під будівлями 109,4 кв.м. Зазначено, що земельна ділянка передається для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 20).

ПП «Геопроект» на замовлення ОСОБА_2 була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код класифікації видів цільового призначення земель 02.01) за адресою: АДРЕСА_1 , площа даної земельної ділянки 0,1000 га, в тому числі по угіддях: 0,1000 га - малоповерхова забудова (згідно з КВЗУ 007 01), цільове призначення земельної ділянки: 01.01 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель: згідно зі ст. 19 ЗК України - землі житлової та громадської забудови (а.с. 98-127).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.12.2021 та відомостей про право власності згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно від 10.05.2022 вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка, кадастровий номер :50:018:0040, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови (а.с. 21-23, 177-179).

Рішенням Гайворонської міської ради Кіровоградської області від 16.07.2018 № 1126 було розглянуто заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва та надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,1000 га, в тому числі по угіддях: 002.03 багаторічні насадження - 0,1000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі Гайворонської міської ради, зобов`язано ОСОБА_2 замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 135).

ПП «Геопроект» на замовлення ОСОБА_2 була розроблена технічна документація із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у комунальній власності (запасі) для індивідуального садівництва (код КВЦПЗ 01.05), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площа даної земельної ділянки 0,1000 га, в тому числі по угіддях: 0,1000 га - багаторічні насадження (згідно з КВЗУ 002 03), цільове призначення земельної ділянки: 01.05 для індивідуального садівництва, категорія земель: згідно зі ст. 19 ЗК України - землі сільськогосподарського призначення (а.с. 129-168).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.02.2019, виданого ОСОБА_2 , вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер :50:018:0041, площею 0,1000 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 01.05 для індивідуального садівництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення (а.с. 24-27).

З довідки № 1397 від 29.03.2019, виданої Гайворонською міською радою Кіровоградської області, вбачається, що житловому будинку, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :50:018:0040, було присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Згідно звіту про незалежну оцінку домоволодіння, що складається із земельних поліпшень - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 42,05 кв.м., та земельної ділянки, кадастровий номер :50:018:0040, площею 0,1000 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , виконаного ТОВ «Бюро експертиз та оцінка майна» на замовлення представника позивача, вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 18.07.2022 становить 106 445 грн., вартість земельної ділянки, площею 0,1000 га, з кадастровим номером :50:018:0040, станом на 18.07.2022 становить 44 760 грн. (а.с.63-80).

Згідно довідки, виданої ТОВ «Бюро експертиз та оцінка майна» на замовлення представника позивача, вартість земельної ділянки, площею 0,1000 га, з кадастровим номером :50:018:0041, для індивідуального садівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 18.07.2022 становить 44 760 грн. (а.с. 81).

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання спільним майном подружжя земельної ділянки, кадастровий номер :50:018:0041, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та її поділу між подружжям, суд першої інстанції послався на те, що вказана земельна ділянка була набута відповідачем внаслідок приватизації, тому не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Встановлено, що земельну ділянку розміром 1682 м.кв., в тому числі під будівлями - 109,4 м.кв., по АДРЕСА_1 було надано у приватну власність ОСОБА_2 рішенням Гайворонської міської ради виконавчого комітету №634 від 24 жовтня 2002 року. (т.1 а.с. 20)

Це була суцільна земельна ділянка, з єдиною адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщувалась садиба, придбана подружжям ОСОБА_3 . (т.1 а.с. 17)

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України в редакції, що була чинною на той момент, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на вказане, земельна ділянка площею 1682 м.кв., по АДРЕСА_1 стала об`єктом права спільної сумісної власності подружжя 24 жовтня 2002 року.

В подальшому дана земельна ділянка була розділена та приватизована ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції не дослідив яким чином відбувся цей поділ однієї земельної ділянки на дві самостійні, але згідно матеріалів справи, вбачається, що при поділі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , та подальшій її приватизації ОСОБА_2 , не були враховані інтереси іншого співвласника - ОСОБА_1 , позбавивши її у такий спосіб права власності на землю.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 по справі №924/316/21 вказано, що наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Щодо порушеного права, то таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Аналогічний правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 10.11.2021 по справі №910/8060/19 (ЄДРСРУ № 101163526).

Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 по справі №910/8060/19 вказав, що під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Під ефективністю судового захисту розуміється спроможність судового рішення (за наслідками його виконання) призвести до усунення невизначеності у праві позивача та відновити права та законні інтереси особи, на захист яких було подано відповідний позов.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Відмова у визнанні спірної земельної ділянки спільною сумісною власністю подружжя судом з підстав визначених п.5 ч.1 ст. 57 СК України, а саме, що земельна ділянка, набута одним з подружжя за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки є його особистою приватною власністю одного, по суті легітимізує негативні наслідки порушення прав ОСОБА_1 , допущені при приватизації спільної земельної ділянки.

Тому, колегія суддів апеляційного суду, з метою запобігання наявного порушення, вважає за необхідне при вирішенні спору врахувати обставини поділу цілої земельної ділянки по АДРЕСА_1 на дві самостійні земельні ділянки, та їх одноособової приватизації ОСОБА_2 , здійсненої без врахувань інтересів іншого співвласника - ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, вимога про визнання земельної ділянки, кадастровий номер :50:018:0041, площею 0,1 га, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для індивідуального садівництва, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - є обґрунтованою і справедливою.

Отже, вказана земельна ділянка підлягає поділу між подружжям. За приписами частин 2, 3 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині і ухвалення в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2022 року скасувати в частині відмови у визнанні земельної ділянки спільним майном подружжя та ухвалити нове рішення.

Визнати спільним майном подружжя земельну ділянку за кадастровим номер :50:018:0041, площею 0,1 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_1 .

Здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 ( НОМЕР_3 ) частину земельної ділянки за кадастровим номер :50:018:0041, площею 0,1 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_1 ; та за ОСОБА_2 ( НОМЕР_4 ) частину земельної ділянки за кадастровим номер :50:018:0041, площею 0,1 га, цільове призначення - для індивідуального садівництва, розташованої по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 10 580,38 грн, які складаються із судового збору за подання позову - 2005,88 грн, судового збору за подання апеляційної скарги - 3574,50 грн, витрат на проведення оцінки щодо визначення ринкової вартості майна - 5000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.05.2023.

Судді:

О.А.Письменний А.М. Головань Л.М. Дьомич