Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2023 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Тептюка Є.П.,

за участю секретаря Щербак-Стерниш Д.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Черкаського обласного центру зайнятості в особі Черкаської філії Черкаського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів виплачених як допомога по безробіттю,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

Черкаський обласний центр зайнятості в особі Черкаської філії Черкаського обласного центру зайнятості звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів виплачених як допомога по безробіттю. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.11.2021 року ОСОБА_2 звернулася до Черкаського міського центру зайнятості по питанню щодо сприяння у працевлаштуванні. Наказом Черкаського міського центру зайнятості №НТ211103 від 03.11.2021 року ОСОБА_2 , на підставі поданих заяв, було надано статус безробітної та призначено виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення», ч.1, ч. 3, ч. 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 20.07.2022 року. Наказом Черкаського міського центру зайнятості №НТ 220929 від 29.09.2022 року було припинено реєстрацію ОСОБА_2 як безробітної, у звязку з поданням нею письмової заяви про припинення реєстрації з 29.09.2022 року. За період перебування на обліку в статусі безробітної, ОСОБА_2 з 16.11.2021 року по 29.09.2022 року було нараховано та виплачено допомоги по безробіттю на суму 77831,02 грн.

07.12.2022 року до Черкаського міського центру зайнятості надійшла інформація про те, що ОСОБА_2 виїхала за межі України 07.05.2022 року та перебувала за кордоном більше 30 календарних днів. Відповідно до ст. 5/2 Розділу ХІ ЗУ «Про зайнятість населення» під час дії воєнного стану реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених ч. 1 ст. 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 днів.

Враховуючи дану вимогу, реєстрація ОСОБА_2 як безробітної мала бути припинена з 31 календарного дня після 07.05.2022 року, тобто з 05.06.2022 року. Сума допомоги по безробіттю отримана ОСОБА_2 з 06.06.2022 року по 28.09.2022 року склала 25257,75 грн.

20.12.2022 року Черкаським міським центром зайнятості було видано наказ №241 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю», згідно якого ОСОБА_2 було зобовязано повернути кошти, виплачені їй Черкаським міським центром зайнятості як допомога по безробіттю в сумі 25257 грн. 75 коп. Даний наказ було направлено ОСОБА_2 , яка отримала його 06.01.2023 року, згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Також рекомендовано останній добровільно відшкодувати кошти протягом 15 календарних днів після отримання даного наказу, проте на момент звернення до суду з позовом, кошти не відшкодовані.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Черкаського обласного центру зайнятості кошти в сумі 25257 грн. 75 коп та судові витрати в сумі 2684 грн.

Відзиву на позовну заяву не надійшло.

Відповідь на відзив:

11.04.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої фактично позивач дає відповідь на клопотання відповідача про приєднання доказів. Позивач зазначає, що ОСОБА_2 листом, який вона просила долучити до матеріалів справи, лише підтвердила достовірність та точність інформації отриманої Державним центром зайнятості від Державної прикордонної служби України, а відповідно він не спростовує жодного аргументу викладеного в позовній заяві та факту перебування ОСОБА_2 за межами України понад 30 календарних днів, а саме з 07.05.2022 року по 09.06.2022 року.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.03.2023 року прийнято заяву до розгляду з відкриттям провадження.

05.04.2023 року від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів, яке судом задоволено. В даному клопотанні відповідач також просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 06.04.2023 року, здійснено перехід від розгляду справи у спрощеному провадженні без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Пояснення сторін:

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити.

Відповідач у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог і зазначила, що вона не перебувала за кордоном понад 30 днів. Виїхала за межі України 16 травня 2022 року і повернулась 09.06.2022 року. Пояснила суду, що виїжджала без закордонного паспорту, оскільки вона його не має, а тому надати суду для огляду не має можливості.

Встановлені судом обставини:

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

16.11.2021 року ОСОБА_2 звернулась до керівника Черкаського міського центру зайнятості Щербак О.М. з заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати по безробіттю.

Згідно даних персональної картки №00020 заведеної на ОСОБА_2 , 16.11.2021 року їй надано статус безробітного на підставі ч. 1 ст. 43 ЗУпЗН. Датою припинення реєстрації є 29.09.2022 року. Підстава абзац 16 пп. 1 п. 30 Порядку.

20.12.2022 року працівниками Черкаського міського центру зайнятості складено акт №682 щодо перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків. Даним актом зафіксовано, що ОСОБА_2 не повідомила про перетин державного кордону України з 06.06.2022 року. ОСОБА_2 перебувала за кордоном сумарно понад 30 календарних днів. Допомога по безробіттю, нарахована та виплачена з 06.06.2022 року по 28.09.2022 року у розмірі 25257 грн. 75 коп. підлягає до повернення.

29.09.2022 року ОСОБА_2 звернулась з заявою до керівника Черкаського міського центру зайнятості Щербак О.М. з заявою про припинення реєстрації з 29.09.2022 року, у звязку з відмовою від послуг служби зайнятості за станом здоровя.

07.12.2023 року Державний центр зайнятості звернувся до обласних та Київського міського центру зайнятості з листом у якому повідомляється, що на виконання п. 22 розділу VІІІ ЗУ «Про загальнообовязкове соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 52 розділу ХІ ЗУ «Про зайнятість населення» щодо припинення виплати допомоги по безробіттю та реєстрації безробітного у разі перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів, Державна прикордонна служба України надала інформацію щодо перебування зареєстрованих безробітних за кордоном, станом на 28.10.2022 року.

В даному переліку є ОСОБА_3 , яка виїхала з України в період 07.05.2022 року та в`їхала в Україну 09.06.2022 року.

Згідно бухгалтерської довідки про розрахунок коштів, які підлягають поверненню за періоди з 06 червня 2022 року по 28 вересня 2022 року по безробітній ОСОБА_2 -ПК№00020 від 01.03.2023 року, підлягає поверненню сума 25257,75 грн.

20.12.2022 року Директором Черкаського міського центру зайнятості видано наказ №241 про повернення коштів, нарахованих та виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_2 в сумі 25257 грн. 75 коп.

Копію наказу отримано ОСОБА_2 06.01.2023 року, згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно відповіді з Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 09.03.2023 року, що адресована ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в період з 01 травня 2022 року по 10 червня 2022 року, перетнула кордон України один раз на в`їзд, 09.06.2022 року. З вищевказаної відповіді вбачається, що ОСОБА_3 виїхала з України в період до 01 травня 2022 року.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Підстави набуття статусу безробітного врегульовані ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення».

Згідно ч. 2 ст. 43 даного Закону, статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування).

Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення», зареєстровані безробітні зобов`язані: протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про: виїзд за межі України; обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені частиною першою статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється за умов, що перелічені в ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення».

п.7, п. 7-1 ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення» визначено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі: невідвідування без поважних причин територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом 30 робочих днів з дня, наступного за днем прийняття ним рішення про таке відвідування; непідтвердження без поважних причин будь-якими засобами комунікації, у тому числі електронними, наміру перебування у статусі зареєстрованого безробітного протягом 30 робочих днів з дня, наступного за днем останнього підтвердження (відвідування) (під час дії надзвичайного або воєнного стану, карантину, у разі виникнення надзвичайної ситуації).

Згідно п. 5-2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів.

Відповідно до п. 30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 року №792, Центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту перебування зареєстрованого безробітного за кордоном понад 30 календарних днів під час воєнного стану.

Згідно п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. страховик - Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи, з метою реалізації завдань, покладених на них відповідно до цього Закону та Закону України "Про зайнятість населення", взаємодіють з податковими органами, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері праці, трудових відносин та зайнятості населення, іншими центральними органами виконавчої влади, Державною прикордонною службою України шляхом обміну відповідною інформацією про отримані особами, зареєстрованими в установленому порядку як безробітні, доходи від здійснення підприємницької діяльності, роботи за кордоном, виконання роботи за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами (договорами), ведення особистого селянського господарства, проведення інших заходів по виконанню цього Закону.

ч. 1 ст. 22 вищевказаного Закону визначено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж сім місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб (ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»).

Відповідно до ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 36, ч. 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд має право: стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та повноті, заслухавши пояснення сторін та встановивши усі обставини по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.

З наданих матеріалів справи вбачається, що 16.11.2022 року ОСОБА_2 Черкаським міським центром зайнятості надано статус безробітного на підставі ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення». 29.09.2022 року ОСОБА_2 знята з реєстраційного обліку як безробітна в Черкаському міському центрі зайнятості на підставі власної заяви.

Згідно даних Державної прикордонної служби України, ОСОБА_3 перетнула кордон України на виїзд до 01.05.2022 року, а в`їхала в Україну 09.06.2022 року, тобто перебувала за межами країни понад 30 днів безперервно і про виїзд за кордон не повідомила позивача.

Копію наказу Черкаського міського центру зайнятості від 20.12.20222 року №241 «Про повернення коштів, нарахованих та виплачених по безробіттю в сумі 25257,75 грн.», ОСОБА_2 отримала 06.01.2023 року, проте його не виконала і кошти не повернула.

Підставою для звернення з позовом до суду стали положення п. 5-2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про зайнятість населення», згідно яких реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів.

Проте, дана норма набрала законної сили 21.09.2022 року, а тому не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки ОСОБА_2 перебувала за кордоном понад 30 днів до вступу в дію вищевказаного положення.

Проте, суд самостійно може кваліфікувати спірні відносини, з метою дотримання норм матеріального та процесуального права.

Так, Велика Палата ВС у своїй Постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 пояснила, що принцип jura novit curia зобов`язує суд самостійно перевірити доводи сторін під час розгляду справи.

З`ясувавши ж, що сторона чи інший учасник процесу, обґрунтовуючи свої вимоги або заперечення, послались на неналежні норми права, суд самостійно кваліфікує? спірні відносини та прийняти рішення на основі правильних норм матеріального і процесуального права, тобто застосовує положення, які дійсно регулюють відповідні ?правовідносини.

Окремо зазначено, що «самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту».

Суд приймає до уваги, що відповідачем заперечується факт перебування за кордоном понад 30 днів, проте дана обставина спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_2 виїхала за кордон до 01.05.2022 року, а повернулася 09.06.2022 року (тобто письмовими доказами доводиться перебування відповідача за межами, як мінімум 40 днів). Сторони не заперечують щодо перебування ОСОБА_2 в статусі безробітної та отримання нею допомоги, проте спір існує саме з підстави невиконання ОСОБА_2 приписів Закону України "Про зайнятість населення", оскільки саме згідно положень даного Закону відповідачці нараховувалася допомога по безробіттю, хоча статус ОСОБА_2 , як безробітної мав бути припинений через 30 днів, після її виїзду за кордон та неповідомлення про це позивача (тобто з 31.05.2022 року), а виплата по безробіття мала бути припинена з цієї дати.

Зважаючи на те, що положення п. 5-2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про зайнятість населення» не можуть бути застосовані до даних правовідносин, суд вбачає в діях ОСОБА_2 порушення положень ч. 2 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» ( зареєстровані безробітні зобов`язані: протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про: виїзд за межі України; обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені частиною першою статті 45 цього Закону) і як наслідок підставу для припинення реєстрації в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції п. 7, п. 7-1 ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення», через невідвідування без поважних причин територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом 30 робочих днів з дня, наступного за днем прийняття ним рішення про таке відвідування; непідтвердження без поважних причин будь-якими засобами комунікації, у тому числі електронними, наміру перебування у статусі зареєстрованого безробітного протягом 30 робочих днів з дня, наступного за днем останнього підтвердження (відвідування) (під час дії надзвичайного або воєнного стану, карантину, у разі виникнення надзвичайної ситуації), а тому позовні вимоги, в межах заявлених, підлягають до задоволення, оскільки відповідачем не доведено, що вона інформувала позивача про факт виїзду за кордон, перебуваючи у статусі безробітної.

Судові витрати:

Суд вирішує судові витрати в порядку ст.141ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно даних пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого на імя ОСОБА_2 , останній призначено пенсії по інвалідності 2 групи загального захворювання з 15.02.2018 року і довічно, а тому остання звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи повне задоволення позовних вимог та зважаючи на те, що відповідач звільнений від сплати судового збору, суд відносить судовий збір на рахунок держави.

Керуючись 263-265 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов Черкаського обласного центру зайнятості в особі Черкаської філії Черкаського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення коштів виплачених як допомога по безробіттю - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Черкаського обласного центру зайнятості грошові кошти в сумі 25257 грн. 75 коп.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 08.05.2023 року.

Суддя: Є. П. Тептюк