Справа № 623/415/22
Провадження № 2/638/1185/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Волченка Геннадія Валерійовича до Приватного підприємства «Золота Нива-1» про розірвання договору оренди та стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ПП «Золота Нива-1», в якому просив розірвати договір оренди, укладений ОСОБА_1 з ПП «Золота Нива-1» на належну його довірителю земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0617, площею 4,9130 га, розташованої на території Чистоводівської сільської ради, зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітетові по земельних ресурсах» про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.04.2010 року, за № 80 та зареєстрований 03.02.2016 року державним реєстратором Ізюмського міськрайонного управління юстиції, Харківської області, рішення про державну реєстрацію № 28128588. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь свого довірителя судові витрати по сплаті судового збору та правової допомоги, а також заборгованість, у порядку положень статті 625 ЦК України, що складається з інфляційних витрат в розмірі 451,43 грн., 3 % річних у сумі 869,62 грн. та пені в розмірі 514,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем (орендодавець) на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія P1 № 690585 та Приватним підприємством «Золота нива-1» (орендар) укладено договір оренди землі від 08.04.2007 року, за умовами якого ОСОБА_2 , передав, а ПП «Золота нива-1» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 4,9130 га, кадастровий номер :03:000:0617. яка розташована на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, строком на 10 років, з орендною платою у розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки. Цей договір зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру 30.04.2010 року.

До вказаного вище договору укладено додаткову угоду від 09.11.2011 року, якою підвищено розмір орендної плати до 3 % від грошової оцінки земельної ділянки та продовжено дію договору на 7 років з моменту закінчення його строку дії.

Державним реєстратором Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіною В.В. за ПП «Золота Нива-1» зареєстровано 03.02.2016 року право оренди даної земельної ділянки строком дії 17 років, підставою виникнення якого є цей договір оренди землі від 08.04.2007 року, та зміни до права оренди, підставою виникнення яких є дана додаткова угода від 09.11.2011 року. Строк дії даного договору оренди землі до 30.04.2027 року.

Також, між ОСОБА_1 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ХР № 044912 та ПП «Золота нива-1» укладено договір оренди землі від 10.12.2007 року за умовами якого ОСОБА_1 передав, а ПП «Золота Нива-1» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 0,1856 га, кадастровий номер :01:000:0232, яка розташована на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, строком на 10 років, з орендною платою у розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки. Цей договір зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру 30 квітня 2010 року.

До вказаного вище договору укладено додаткову угоду від 09.01.2018 року, якою підвищено розмір орендної плати до 3 % від грошової оцінки земельної ділянки та продовжено дію договору на 7 років з моменту закінчення його строку дії.

Представник позивача вказує, що з 2018 року відповідач (орендар), порушуючи умови договору оренди, не розраховувався з орендодавцем за користування земельними ділянками. При неодноразових зверненнях до адміністрації відповідача, позивачу повідомлено в усній формі, що доки існує спір щодо існуючих договорів, орендна плата сплачуватися не буде.

Представник позивача акцентує увагу, що, відповідач систематично не сплачуючи орендну плату за договорами оренди (за 2018, 2019, 2020 та 2021 роки), порушує умови договору.

Відповідно до п. 31 договорів оренди , орендар зобов`язаний у відповідності до п. 9-14 цього договору своєчасно вносити орендну плату.

Згідно з п. 38 договорів оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї з сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором.

У грудні 2021 року, орендар, здійснив розрахунок по заборгованості з орендної плати за 4-ри роки, перерахувавши в цілому 18809,60 грн, що складає: по 4702,40 грн. за кожен рік відповідно (2018, 2019, 2020, 2021).

Позовну вимогу про стягнення заборгованості позивач обґрунтовує наступним.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, шо відповідачем порушені строки внесення орендної плати за 2018-2021 роки, які встановлені договорами оренди, тобто, боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач має право на отримання від відповідача трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних витрат.

Позивач вказує, що систематична несплата орендної плати, що є підставою вважати порушення орендарем виконання умов договору оренди землі, передбачає два та більше випадки. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те. чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі вказаного вище, представник позивача просить стягнути на користь свого довірителя інфляційні витрати в розмірі 451,43 грн., 3 % річних у сумі 869,62 грн. та пеню в розмірі 514,65 грн.

Ухвалою суду від 19 червня 2023 року справу прийнято до провадження Дзержинського районного суду м. Харкова, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження.

18 серпня 2023 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив, в якому зазначено, що між сторонами укладено договори оренди земельних ділянок № :03:000:0617 (договір-1) та № :01:000:0232 (договір-2), розмір орендної плати, що підлягав сплаті відповідачу за двома вищевказаними договорами, становив: за 2018 рік: 4701,15 грн., у тому числі 4529,35 гри. за договором-1 та 171,80 грн. за договором-2; за 2019 рік: 4701,15 грн., у тому числі 4529,35 грн. за договором-1 та 171,80 грн. за договором-2; за 2020 рік: 4701,15 грн., у тому числі 4529,40 грн. за договором-1 та 171,80 грн. за договором-2; за 2021 рік: 47001,15 грн., у тому числі 4529,40 грн. за договором-1 та 171,80 грн. за договором-2, відповідачем також надано розрахунки орендної плати.

Відповідач посилається на ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, на обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Крім того, відповідач заперечує посилання позивача на неодноразове звернення до адміністрації ПП «Золота Нива-1» за отриманням орендної плати, та отримання відмови в отриманні орендної плати в усній формі. Відповідач вказує, що ці твердження позивача не відповідають дійсності та, в порушення вимог ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України не доведені жодним доказом.

У зв`язку з викладеними у відзиві доводами та долученими до відзиву доказами, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 21 серпня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Представниками сторін подано заяви про розгляд справи без участі позивача та відповідача відповідно, технічна фіксація не здійснювалась на підставі положень статті 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.

Між сторонами укладено договір оренди землі від 08.04.2007 року, за умовами якого ОСОБА_2 , передав, а ПП «Золота нива-1» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 4,9130 га, кадастровий номер :03:000:0617. яка розташована на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, строком на 10 років, з орендною платою у розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки. Цей договір зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру 30.04.2010 року.

До вказаного вище договору укладено додаткову угоду від 09.11.2011 року, якою підвищено розмір орендної плати до 3 % від грошової оцінки земельної ділянки та продовжено дію договору на 7 років з моменту закінчення його строку дії.

Державним реєстратором Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області Мітіною В.В. за ПП «Золота Нива-1» зареєстровано 03.02.2016 року право оренди даної земельної ділянки строком дії 17 років, підставою виникнення якого є цей договір оренди землі від 08.04.2007 року, та зміни до права оренди, підставою виникнення яких є дана додаткова угода від 09.11.2011 року. Строк дії даного договору оренди землі до 30.04.2027 року.

Також, між ОСОБА_1 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ХР № 044912 та ПП «Золота нива-1» укладено договір оренди землі від 10.12.2007 року за умовами якого ОСОБА_1 передав, а ПП «Золота Нива-1» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) площею 0,1856 га, кадастровий номер :01:000:0232, яка розташована на території Чистоводівської сільської ради Ізюмського району Харківської області, строком на 10 років, з орендною платою у розмірі 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки. Цей договір зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру 30 квітня 2010 року.

До вказаного вище договору укладено додаткову угоду від 09.01.2018 року, якою підвищено розмір орендної плати до 3 % від грошової оцінки земельної ділянки та продовжено дію договору на 7 років з моменту закінчення його строку дії.

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею першою Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно достатті 13 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (частина третя статті 640 ЦК України).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації (частина перша статті 20 Закону України «Про оренду землі», у редакції чинній на момент укладення договору оренди землі).

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі», у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі).

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України, у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 (провадження № 14-338цс19) дійшла висновку про те, що момент укладення договору передбачений устатті 640 ЦК України і пов`язується з досягненням сторонами згоди з усіх його істотних умов та дотриманням певних вимог, якими є передання майна або вчинення іншої дії, нотаріальне посвідчення договору або його державна реєстрація, якщо таке передбачено актами цивільного законодавства.

У статті 18 Закону України «Про оренду землі» вказано, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту».

Суд зазначає, що згідно з чинним законодавством України розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Існують два випадки коли допускається одностороння відмова від договору оренди землі: по-перше, якщо договором оренди земельної ділянки передбачені підстави його розірвання в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку можуть бути: несплата розміру орендної протягом більш ніж два місяці; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; передача в суборенду земельної ділянки без письмової згоди орендодавця, по-друге, якщо орендар затримує виплату орендної плати за договором оренди на строк більше ніж 3 місяці, орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку згідно зі статтею 782 ЦК України, яка передбачає, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Чинним законодавством України передбачається можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Наявність відповідної умови в договорі є вирішальною. Отже, сторони в договорі повинні чітко визначити можливість розірвання договору в односторонньому порядку та механізм (процедуру) такого розірвання (шляхом підписання відповідної угоди, прийняття рішення місцевої ради тощо). Таке визначення має бути чітким та недвозначним, закріплювати всі умови співпраці, наголошено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 198/15/20.

У постанові ВС від 02.11.2022 у справі № 146/1094/21 надано тлумачення положень частини третьої статті 202 ЦК України та зроблено правовий висновок про те, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин, як договір, його сторони можуть регулювати, зокрема, вчинення між сторонами односторонніх правочинів, підстави для односторонньої відмови або відсутність таких, чи коли одна зі сторін набуває право на односторонню відмову. Одностороння відмова від договору оренди, як вид одностороннього правочину, розрахована на сприйняття саме іншою стороною договору оренди.

Це зумовлено тим, що якщо існують підстави для односторонньої відмови або вона не залежить від певних підстав, то для орендаря вчинення такої відмови породжує істотні правові наслідки у вигляді розірвання договору. Тому в разі, якщо орендодавець має право на односторонню відмову від договору оренди землі і вчиняє такий односторонній правочин, то відмова від договору має бути адресована та сприйнята орендарем.

Відповідно до п. 31 договорів оренди , орендар зобов`язаний у відповідності до п. 9-14 цього договору своєчасно вносити орендну плату.

Згідно з п. 38 договорів оренди, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї з сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором.

Як вбачається з матеріалів справи, та не оспорюється сторонами, 30.12.2021 року ОСОБА_1 отримав у відділенні банку AT «Ощадбанк» грошовий переказ від ПП «Золота нива 1» на загальну суму 18809,60 грн., відправлений йому 29.12.2021 року , у тому числі: орендну плату за 2018 рік у розмірі 4702,40 грн.; орендну плату за 2019 рік у розмірі 4702,40 грн.; орендну плату за 2020 рік у розмірі 4702,40 грн.; орендну плату за 2021 рік у розмірі 4702,40 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями чотирьох заяв на видачу готівки від 30.12.2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по сугі справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З матеріалів справи та наданих позивачем доказів не вбачається факту звернення позивача до відповідача (адміністрації ПП «Золота Нива-1») щодо несвоєчасної виплати орендної плати за договорами оренди.

Судом взято до уваги оголошення, розміщені ПП «Золота нива 1» в газетах: «Обрії Ізюмщини» № 49 (14444) від 06.12.2018 року та «Всемь» № 49 (967) від 06.12.2018; «Обрії Ізюмщини» № 45 (14544) від 05.11.2020 року та «Всемь» № 45 (1067) від 04.11.2020 року, на підтвердження фактів вчинення відповідних дій відповідачем викликати усіх орендодавців, які не з`явилися до відповідача, для виплати їм орендної плати за договорами оренди землі.

Позивачем не спростовано аргументи відповідача, відображені у відзиві щодо своєчасної виплати орендної плати у повному обсязі.

Крім того, суд зазначає, що договорами оренди землі не передбачений чіткий механізм внесення орендної плати, що, в свою чергу, не дає достатніх підстав вважати, що саме відповідачем допущена несвоєчасна виплата орендної плати позивачу.

Згідно з абз. 2 п. 28 договорів оренди землі, а також абз. 5 ч. й ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Суду не надано доказів вимоги позивача від відповідача своєчасного внесення орендної плати за договорами оренди землі за 2018, 2019, 2020,2021 роки відповідно.

Положеннями статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Приписами статті 613 ЦК України встановлено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку; якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд акцентує увагу, що п. 42 договорів оренди землі передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами не виплату орендної плата за 2018, 2019, 2020, 2021 роки ОСОБА_1 своєчасно з вини відповідача, а також наявність доказів на підтвердження повідомлення ПП «Золота Нива-1» щодо такої сплати, розміщених у паперових виданнях, за відсутності чіткого (визначеного договором) механізму виплати орендної плати, а також з урахуванням факту не звернення позивача до ПП «Золота Нива-1» за її отриманням у встановлені договорами строки (до 01.12.2018 року, 01.12.2019 року, 01.12.2020 року, 01.12.2021 року відповідно), суд доходить висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі та стягнення з відповідача заборгованості на підставі статті 625 ЦК України, яка є похідною позовною вимогою за своєю правовою природою від вимоги про розірвання договору оренди землі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4-5, 10, 81, 89, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_1 адвоката Волченка Геннадія Валерійовича до Приватного підприємства «Золота Нива-1» про розірвання договору оренди та стягнення штрафних санкцій відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцять днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий