Справа № 211/1382/23
Провадження № 2-н/211/359/23
У х в а л а

про відмову у видачі судового наказу

16 травня 2023 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Юзефович І.О., розглянувши матеріали заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту житлово-комунальну послугу з централізованого опалення,

встановив:

заявник Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту житлово-комунальну послугу з централізованого опалення.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов до наступних висновків.

Ознайомившись з матеріалами заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу та додатків до неї вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість, розмір якої визначено договором про реструктуризації заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання, укладеним між стягувачем та боржником. Станом на 01.12.2019 вказана заборгованість складала 22 014,00 грн.

За змістом ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, з моменту виникнення у заявника права вимоги до ОСОБА_1 пройшов строк, який перевищує позовну давність.

Посилання заявника на те, що між сторонами було укладено договір про реструктуризацію, дія якого закінчувалась 06.12.2021 не може бути поставлене в основу рішення про видачу судового наказу, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, судом не підлягають дослідженню матеріально-правові особливості застосування позовної давності (переривання, зупинення перебігу позовної давності, застосування позовної давності до частини вимог, тощо).

При вирішенні заяв, поданих в порядку наказного провадження про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд лише перевіряє чи з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою. Тобто досліджує питання безспірності заборгованості.

Таким чином, обставини переривання боржником строку позовної давності не мають правового значення при вирішенні заяви про видачу судового наказу та є підставою для відмови у видачі судового наказу. Оскільки стягувач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу поза межами строків позовної давності.

Відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суддя -

постановив:

відмовити Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту житлово-комунальну послугу з централізованого опалення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Юзефович