Справа № 702/191/22
Провадження № 2/702/15/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,

представника відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Гончаренко І.В. (в режимі відеоконференції), інші учасники - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Монастирище в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 213 775,00 грн.

Підставами позовних вимог позивач вважає те, що 20.06.2021 о 10 год по вул. Гагаріна с. Летичівка Уманського району Черкаської області за участю транспортних засобів OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

20.06.2021 відносно нього - ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення № 493061, яким інкриміновано порушення вимог п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2021, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 27.08.2021 постановою Черкаського апеляційного суду залишено без змін постанову Монастирищенського районного суді Черкаської області від 28.07.2021.

Винність особи водія ОСОБА_2 у вчиненні даної ДТП доводиться наступними обставинами.

Відповідно до схеми місця ДТП від 20.06.2021, складеної інспектором СРПП №3 Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Білоусом О.В. ширина дороги становить 6.5 м. На схемі відображено два місця зіткнення: зі слів Горбатовського та з його слів. Також на схемі відображено осип скла, наявність двох авто та електроопори №11.

Оскільки на схемі не зазначено, ані напрямок дороги, ані напрямок руху транспортних засобів, то слід виходи з показань обох водіїв, наданих при розгляді справи №702/354/21. Так, водій Горбатовський підтвердив той факт, що він рухався в напрямку виїзду з с.Летичівка в напрямку смт.Цибулів, а Саргсян - відповідно в напрямку центру міста Монастирище, тобто в зустрічному. Умовно розділивши дорогу на схемі на два напрямки руху, врахувавши при цьому правосторонній рух, то можливо припустити, що права частина схеми це напрямок виїзду з с.Летичівка в напрямку смт. Цибулів, а ліва частина відповідно напрямок в центр міста Монастирище.

Так, місце зіткнення зі слів Горбатовського знаходиться на відстані 3,2 м від правого краю проїжджої частини в напрямку виїзду з с. Летичівка в напрямку смт. Цибулів, тобто на смузі руху водія ОСОБА_2 .

Місце зіткнення з його слів відображено на відстані 3,8 м правого краю проїжджої частини в напрямку виїзду з с. Летичівка в напрямку смт. Цибулів, тобто на його смузі руху. Осип скла розміщено на відстані 3,4м. від правого краю дороги в напрямку виїзду з с.Летичівка в напрямку смт. Цибулів.

Враховуючи, що на проїжджій частині виявлені сліди у вигляді осипу скла, які мають відношення до даної ДТП, то саме за вказаними слідами доцільно встановлювати точне місце зіткнення транспортних засобів. З врахуванням таких даних є очевидним, що зіткнення відбулось саме на його смузі руху, оскільки ширина проїжджої частини, згідно схеми становить 6,5 м, то відповідно кожна смуга руху відповідає ширині рівній в 3,25 м. Осип скла виявлено на відстані 3.4 м, що вказує на знаходження таких слідів саме на його смузі руху.

Проте, вказана на схемі ширина дороги, а саме 6,5 м не відповідає дійсності, оскільки згідно листа Монастирищенської міської ради, ширина дороги, де сталось ДТП на дорозі сполученням Орадівка - Мошни Т2403 в с.Летичівка по вул. Гагаріна становить 6 м.

Врахувавши дану ширину є очевидним, що навіть місце зіткнення зі слів самого водія ОСОБА_2 , яке зазначене на схемі, і він це підтвердив в судовому засіданні, при розгляді справи № 702/354/21 знаходиться на його смузі руху, адже по 3 м має кожна смуга для руху, а зіткнення зазначено на схемі на відстані 3,2 м від правого краю в напрямку виїзду з с. Летичівка до смт. Цибулів.

Тому, з урахуванням вказаних обставин є підстави вважати, що ДТП, що мала місце 20.06.2021 за участю водія ОСОБА_2 та його сталась саме на його смузі руху, що свідчить про порушення ОСОБА_2 окремих пунктів ПДР України, а саме: п. 10.1, 13.3, 14.2 (в) ПДР України.

Саме вказані пункти ПДР повинен був дотриматися водій ОСОБА_2 і їх невиконання знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП.

В результаті вказаної ДТП, автомобіль Volkswagen Jetta д.н.з. НОМЕР_3 , який належить йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , отримав механічні пошкодження лівої сторони автомобіля.

З метою встановлення матеріальних збитків, у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, він залучив незалежного експерта. Так відповідно до висновку експерта № 16 ВД за результатами проведення авто товарознавчого дослідження від 29.12.2021, вартість матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіля Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП в цінах станом на момент виконання дослідження становить: 210 575,00 (двісті десять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн 00 коп.

За виїзд судового експерта, огляд та проведення дослідження ним витрачено кошти в сумі 3 200 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №16ВД від 29.12.2021.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь гроші в сумі 213 775 грн за спричинення матеріальних збитків, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На адресу суду 04.07.2022 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої 06.06.2022 ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області залучено в якості співвідповідача ПАТ «НАСК «Оранта», у зв`язку із чим виникає необхідність уточнити позовні вимоги. Просить стягнути із відповідача ОСОБА_2 на його користь гроші в сумі 83 775 грн за спричинення матеріальних збитків, внаслідок ДТП та стягнути із відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь гроші в сумі 130 000,00 грн за спричинення матеріальних збитків, внаслідок ДТП.

На адресу суду 02.02.2023 від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої просить змінити предмет позову, шляхом доповнення позовних вимог новими вимогами, а саме з зазначенням конкретних грошових сум, які підлягають стягненню з кожного з відповідачів. Просить стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача грошові кошти в сумі 83 775,00 грн за спричинення матеріальних збитків, внаслідок ДТП; стягнути із ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь позивача гроші в сумі 130 000,00 грн за спричинення матеріальних збитків, внаслідок ДТП; стягнути із ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати в сумі 7 550,80 грн за проведення судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 17.01.2023 та стягнути судовий збір.

На адресу суду 22.03.2023 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої враховуючи правову позицію, яка викладена в постанові Верховного суду України від 14.04.2022 у справі № 205/7747/18 щодо застосування норми статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та надання належної оцінки різниці вартості автомобіля до та після ДТП, оскільки саме вказана сума, за вирахуванням суми страхового відшкодування, підлягає до стягнення на користь позивача з відповідача як заподіювача збитків, за заявою адвоката Підчасюка В Ю. було проведено автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта № 14ВЕ від 16.03.2023 ринкова вартість Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 210 575,00 грн. Ринкова вартість Volkswagen Jetta реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням його пошкоджень після ДТП складає 96 532,32 грн.

В зв`язку з цим сума, яка підлягає до відшкодування складає: 210575,00 грн - 96 532,32 грн = 114 042,68 грн.

Тому, позовні вимоги потребують уточненню, а саме: в межах страхового випадку, в розмірі 114 042,68 грн, що підлягає стягненню з відповідача 2 - ПАТ «HACK Оранта».

Окрім того, підлягає уточненню вимога щодо стягнення понесених ним витрат на проведення: автотоварозначного дослідження, автотоварознавчої експертизи та судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи (3200 грн + 4500 грн + 7550,80 грн), загальна сума 15 250,80 грн, що підтверджується відповідними квитанціями. Вказана вимога підлягає стягненню з відповідача 1 - ОСОБА_2 .

Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на його користь гроші в сумі 114 042,68 грн за спричинення матеріальних збитків, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати в сумі 15 250,80 грн за проведення авто товарознавчого дослідження, авто товарознавчої експертизи та судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судовий збір в сумі 2 137 грн за подачу позовної заяви до суду.

На адресу суду 06.06.2022 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов вважає необґрунтованим.

Ним, 19.08.2020 цивільно - правову відповідальність застраховано у ПАТ «HACK «ОРАНТА», поліс № 200969709 від 18.08.2020, термін дії договору до 18.08.2021 включно.

Ним, як учасником ДТП, у визначений законом термін, з врахуванням вихідних та святкових днів, було подано повідомлення про ДТП до ПАТ «HACK «ОРАНТА» № 17 від 24.06.2021.

Позивач не вірно визначив суму завданої матеріальної шкоди, оскільки заявлена позивачем сума позову перевищує середню ринкову вартість даного транспортного засобу без пошкоджень. З огляду на це залишається не вирішеним питання, чи позивач визнає даний транспортний засіб, як фізично знищений. Чи має він можливість передати залишки транспортного засобу, в разі стягнення шкоди на його користь.

В тексті даної позовної заяви позивач зазначає, що його винуватість у вчиненні ДТП, яка мала місце 10.06.2021 о 10 год по вул. Гагаріна в с. Летичівка, яка входить до складу Монастирищенської ТГ Уманського району Черкаської області, доводиться наступними доказами: схемою місця ДТП від 20.06.2021 - оцінку якої, як доказу, надав суд при розгляді справи № 702/354/21; листом Монастирищенської міської ради № 03-01-17/2471 від 30.06.2021, де формально зазначено, що автомобільна дорога загального користування державного значення Т- 24-03 має ширину проїжджої частини 6,0 м без відповідної прив`язки місця ДТП, а саме електроопори № 11.

Відповідно до схеми місця ДТП від 20.06.2021, складеної інспектором СРПП № 3 Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, капітаном поліції Білоусом О.В. ширина дороги становить 6,5 м. На схемі відображено два місця зіткнення: зі слів ОСОБА_1 та з його слів. Також на схемі відображено місце осипу скла, наявність двох автомобілів та електроопори № 11. Дана схема місця ДТП підписана учасниками ДТІІ та відповідною посадовою особою.

Зі свого боку наголошує на тому, що ширина проїзної частини автомобільної дороги Т- 24-03 Орадівка - Христинівка-Жашків-Корсунь-Шевченківський-Мошни, в місці зіткнення двох транспортних засобів, складає 6,5 м, що підтверджується листом Монастирищенської міської ради № 4/10-10 від 20.04.2022, з прив`язкою до опори №11, яка зазначена в схемі місця ДТП. Схема місця ДТП складалася в присутності обох учасників ДТП та в присутності свідків, які були допитані під час розгляду справи 702/354/21.

Він, наполягає на тому, що ДТП сталася на його смузі руху на відстані 3,2 м від правого краю в напрямку виїзду з с. Летичівка. Осип скла було зафіксовано на відстані 3,4 м від правого краю його смуги руху, але це не дає підстав вважати що ДТП сталося на смузі руху позивача, оскільки не зафіксовано розмір та форми цього осину, не встановлено чи є ще будь-які інші сліди на проїжджій частині, що могли слугувати для визначення чіткого місця зіткнення.

Твердження позивача, що ним були порушені п.10.1. п.13.3., п.14.2 ПДР не підтверджуються належними доказами, не мають причинно-наслідкового зв`язку, які вказували б на його винуватість та не містять належної оцінки в сукупності з наданими доказами та викладеними обставинами, відповідним кваліфікованим спеціалістом.

В даному випадку, з врахуванням того, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю двох джерел підвищеної небезпеки, саме в межах цивільної справи позивач повинен довести, що дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

На адресу суду 14.02.2023 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив уточнену на позовну заяву від 01.02.2023, відповідно до якого позов вважає необґрунтованим, з огляду на наступне.

Ним, ОСОБА_2 19.08.2020 відповідно до норм чинного законодавства ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно - правова відповідальність застрахована у ПАТ «HACK «ОРАНТА», поліс № 200969709 від 18.08.2020, термін дії договору до 18.08.2021 включно.

Ним, як учасником ДТП, у визначений законом термін, з врахуванням вихідних та святкових днів, було подано повідомлення про ДТП до ПАТ «HACK «ОРАНТА» № 17 від 24.06.2021.

У наданому позивачем висновку експерта № 16 ВД експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 29.12.20021, не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Також з моменту ДТП - 20.06.2021 до моменту проведення експертного автотоварознавчого дослідження - 29.12.2021 минуло 6 місяців, що могло вплинути на стан даного транспортного засобу (експлуатація, заміна деталей, неналежне зберігання і т.д.).

Таким чином, висновок експерта 16 ВД експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 29.12.20021, не може бути визнаний судом належним та допустимим доказом.

Позивач не вірно визначає суму завданої матеріальної шкоди, оскільки заявлена позивачем у висновку експерта зазначено, що відповідно до Методики вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ, оскільки вартість відновлювального ремонту КТЗ більша його ринкової вартості. При цьому, як вбачається з матеріалів справи вони не містять даних щодо вартості автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_3 після ДТП, тобто його залишкову вартість.

Наполягає на тому, що ДТП сталася на його смузі руху на відстані 3,2 м від правого краю в напрямку виїзду з с. Летичівка. Осип скла було зафіксовано на відстані 3,4 м від правого краю його смуги руху, але це не дає підстав вважати що ДТП сталося на смузі руху позивача, оскільки не зафіксовано розмір та форми цього осипу.

Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

На адресу суду 06.04.2023 надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 вважає включення до судових витрат вартості проведення автотоварознавчої експертизи № 14ВЕ від 16.03.2023 необґрунтованим, оскільки позивач під час проведення автотоварознавчого дослідження № 16 ВД від 29.12.2021 не коректно поставив запитання експерту та не визначив залишкову вартість пошкодженого майна. Крім того, оскільки позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 не заявлено, то з нього не підлягають стягненню судові витрати. Просить відмовити у задоволенні позову до відповідача ОСОБА_2 .

На адресу суду 26.07.2022 від представника відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якого ПАТ HACK «ОРАНТА» не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступне.

Оскільки ДТП трапилася 20.06.2021, то заява про страхове відшкодування позивачем (потерпілим) повинна була бути подана протягом одного року.

До ПАТ НАСК «ОРАНТА» заява про страхове відшкодування від позивача ОСОБА_1 так і не надійшла.

Звертає увагу суду, що навіть у випадку, коли б страхова компанія мала б підстави для сплати страхового відшкодування (які зараз відсутні), позовні вимоги до ПАТ НАСК «ОРАНТА» не можуть бути задоволені.

У висновку автотоварознавчого дослідження зробленого судовим експертом Музикою П.В. вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkwagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 114 042,68 грн, а позивач у заяві про уточнення позовних вимог просить стягти з ПАТ НАСК «ОРАНТА» страхове відшкодування в розмірі 130000 грн, що нічим необумовлене.

Просить відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ НАСК «ОРАНТА про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та стягнення страхового відшкодування.

На адресу суду 06.04.2023 надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якого відповідач ПАТ НАСК «Оранта» вважає, що оскільки позивач ОСОБА_1 впродовж року не подав заяву про страхову відшкодування, то вимоги позивача до ПАТ НАСК «Оранта» до задоволення не підлягають, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 10.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 06.06.2022 залучено до участі у справі співвідповідача.

Ухвалою суду від 03.10.2022 у справі призначено судову автотехнічну експертизу.

Ухвалою суду від 30.11.2022 витребувано докази.

Ухвалою суду від 07.12.2022 надано в розпорядження експерта додаткові матеріали.

Ухвалою суду від 06.02.2023 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 20.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 27.03.2023, постановленої без виходу судді до нарадчої кімнати, прийнято заяву позивача про уточнення позовних вимог від 22.03.2023, у якій позивач відмовився від частини позовних вимог, додатковий доказ висновок експерта № 14 ВЕ за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 16.03.2023, оскільки позивачем обґрунтовано неможливість подання даного доказу у підготовчому провадженні та надано відповідачам можливість подати відзив на уточнені позовні вимоги.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 11.04.2023 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують повністю.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 11.04.2023 від відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, наданий відзив на позовну заяву підтримують повністю.

В судовому засідання представник відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» Гончаренко І.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на заяву про уточнення позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 20.06.2021 о 10 год по вул. Гагаріна с. Летичівка відбулася дорожньо - транспортна пригода за участі автомобіля VW JETTA д/н НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 (відповідача), згідно з постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2021 та постановою Черкаського апеляційного суду від 27.08.2021 (а.с. 7 - 15 том 1).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 916/1041/17 не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Судом встановлено, що постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.07.2021 справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 12.1 ПДР України та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яка постановою Черкаського апеляційного суду від 27.08.2021 залишена без змін (а.с. 7 - 15 том 1).

Тобто, у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 20.06.2021 в діях водія ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 12.1 ПДР (безпечна швидкість руху).

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN, моделі JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 08.09.2020 (а.с. 20 том 1).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Opel Astra ОСОБА_2 застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № 200969709 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії договору з 19.08.2020 по 18.08.2021. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 130 000 грн, розмір франшизи - 2 500,00 грн (а.с. 68 том 1).

Відповідно до повідомлення про ДТП за договором обов`язкового (добровільного) страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 17 від 24.06.2021 ОСОБА_2 повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП, яка відбулась 20.06.2021 за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 69 том 1).

Згідно з висновком експерта № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 16 ВД від 29.12.2021 вартість матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіляVolkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП в цінах станом на момент виконання дослідження становить 210 575,00 грн (а.с. 22 - 52 том 1).

Відповідно до висновку експерта № 14 ВЕ за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 16.03.2023 ринкова вартість (С)Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 210 575,00 грн. Ринкова вартість автомобляVolkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням його пошкоджень після ДТП складає 96 532,32 грн (а.с. 89-119 том 2).

Перелік пошкоджень, отриманих під час ДТП, які зазнав КТЗ, зафіксовано в протоколі огляду транспортного засобу № 16 від 27.12.2021 (а.с. 50 том 1).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 133/21 від 29.12.2021 вартість ремонту транспортного засобу Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 302 205,22 грн (а.с. 31 - 37 том 1).

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1961-IV), Цивільного кодексу України.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

При цьому, відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не означає відсутність вини для застосування до такої особи цивільно-правової відповідальності.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 328/2750/18 (провадження №61-13747св19).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 17.01.2023 у даній дорожній обстановці, водій автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п.11.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, у діях водія автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , невідповідностей вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, не вбачається. У даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , не відповідали, з технічної точки зору, вимогам п. 11.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці, для водія автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 , полягала у виконанні ним вимог п.11.3 ПДР України. У даній дорожній обстановці, водій автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 своїми одноособовими діями по зменшенню швидкості руху аж до зупинки керованого ним автомобіля не міг уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , який до моменту зіткнення не зупинився. У даній дорожній обстановці, невідповідності дій водія автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вимогам п. 11.3 ПДР України, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди (а.с. 25 - 32 том 2).

Тобто, висновком експерта за результатами проведення судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 17.01.2023 встановлено, що у дорожній обстановці, що склалася, невідповідності дій водія автомобіля OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вимогам п. 11.3 ПДР України (заборона виїзду на зустрічну смугу руху), з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 20.06.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

За змістом статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Спеціальний Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) № 1961-IV від 01.07.2004 регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV 01.07.2004 (чинним на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з п. 1.4. ч. 1 ст. 1 Закону № 1961-IV (чинним на момент виникнення правовідносин) особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 5 Закону № 1961-IV (чинним на момент виникнення правовідносин) об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ст. 6 Закону № 1961-IV (чинним на момент виникнення правовідносин) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтями 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV (чинним на момент виникнення правовідносин) визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п. 12.1 Закону № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

З огляду на вищенаведене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України № 1961-IV (чинним на момент виникнення правовідносин) у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 22.1. Закону № 1961-IV (чинним на момент виникнення правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1961-IV (чинним на момент виникнення правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, зокрема, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

За таких обставин, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є доречними та підставними. Відповідачі не довели належними та допустимими доказами, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Тобто, судом встановлено, що дії відповідача ОСОБА_2 були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина ОСОБА_2 .

А тому, позивач у справі має право на відшкодування шкоди, заподіяної йому внаслідок ДТП, яка мала місце 20.06.2021 з ПАТ «НАСК «Оранта» в межах страхового ліміту та з відповідача ОСОБА_2 із врахуванням суми франшизи, яка згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є безумовною (фіксованою) та складає 2500 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно - наслідковому зв`язку з порушенням.

Так, в матеріалах справи міститься висновок експерта № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 16 ВД від 29.12.2021 та висновок експерта № 14 ВЕ за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 16.03.2023.

Як зазначалось вище, згідно з висновком експерта № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 16 ВД від 29.12.2021 вартість матеріального збитку, завданого (з технічної точки зору) власнику автомобіляVolkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП в цінах станом на момент виконання дослідження становить 210 575,00 грн (а.с. 22 - 52 том 1), а відповідно до висновку експерта № 14 ВЕ за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 16.03.2023 ринкова вартість Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 210 575,00 грн. Ринкова вартість Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням його пошкоджень після ДТП складає 96 532,32 грн (а.с. 89-119 том 2).

Проаналізувавши висновки експерта № 16 ВД від 29.12.2021 та № 14 ВЕ від 16.03.2023, суд вважає за необхідне зазначити, що суд не приймає висновок експерта № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 29.12.2021, в якості належного та допустимого доказу на підтвердження розміру завданих збитків, а висновок експерта № 14 ВЕ за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 16.03.2023, вважає належним та допустим доказом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 28, 29 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 34.2. - 34.4 ст. 34 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Відповідно до п. 35.1. ст. 35Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем ПАТ «НАСК «Оранта» огляд пошкодженого транспортного засобу позивача не проведено.

Разом з тим, згідно висновку експерта № 16ВД від 29.12.2021, виготовленого на замовлення позивача, ринкова вартість та вартість матеріального збитку є однаковою та становить 210 575,00 грн, а згідно ремонтної калькуляції № 133/21 від 29.12.2021 (додаток № 1 до висновку № 16 ВД) вартість ремонту транспортного засобу становить 302 205,22 грн, тобто вартість відновлювального ремонту (302 205,22 грн) є більшою ніж його ринкова вартість (210 575,00 грн), що дає підстави для висновку про те, що оцінювачем визнано автомобіль фізично знищеним.

В свою чергу, порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, якою передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, статтею 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено відшкодування шкоди у розмірі ринкової вартості транспортного засобу до ДТП в разі його фізичного знищення, оскільки таке стягнення фактично призведе до отримання позивачем доходу у вигляді вартості транспортного засобу після ДТП.

Зокрема, така позиція узгоджується з висновками ВС, викладеними у постановах від 13.02.2019 року (справа № 207/2838/15) та від 25.09.2019 року (справа № 280/1144/14-ц).

Отже, для повного відшкодування завданої шкоди і страховиком, і винним водієм позивачу необхідно було встановити ринкову вартість автомобіля до ДТП та вартість деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного ТЗ після ДТП, однак наданий позивачем висновок експертного дослідження № 16ВД від 29.12.2021 взагалі не містить висновків щодо вартості деталей, вузлів та агрегатів фізично знищеного ТЗ після ДТП, окрім того, оцінювачем взагалі не встановлено коефіцієнт зносу та вартість ремонту з урахуванням зносу, внаслідок чого, суд не може використати зазначений висновок автотоварознавчого дослідження для встановлення дійсного обсягу завданих збитків та не бере його до уваги як належний доказ.

Крім цього, статтею 106 ЦПК України передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 106 ЦПК України експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у висновку експерта № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 16 ВД від 29.12.2021 не зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням прядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

А тому суд вважає, що висновок експерта № 16 ВД за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 29.12.2021 є неналежним та недопустимим доказом.

Разом з тим, висновок експерта № 14 ВЕ від 16.03.2023 відповідає усім вимогам закону, зокрема, ст. 106 ЦПК, містить інформацію щодо ринкової вартості автомобіля на момент пошкодження та після ДТП, а тому суд визнає даний висновок експерта, як належний та допустимий доказ.

Враховуючи, що відповідно до чинного законодавства автомобіль позивача, який залишився у нього, вважається фізично знищеним, із врахуванням положень ст. 30 Закону № 1961-IV, для розрахунку завданої позивачу матеріальної шкоди необхідно застосувати наступну формулу: вартість автомобіля до ДТП - вартість автомобіля після ДТП - виплата страхової компанії = завдана матеріальна шкода, а тому розмір завданої матеріальної шкоди становитиме 114 042,68 грн, виходячи із розрахунку: 210 575,00 грн (ринкова вартість автомобіля на момент ДТП) - 96 532,32 грн (ринкова вартість автомобіля після ДТП).

Про правильність застосування даних норма права свідчить постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18, провадження № 14-270цс19.

Враховуючи те, що завдавач шкоди відповідач ОСОБА_2 застрахував свою цивільно - правову відповідальність у ПАТ «НАСК «Оранта», у встановленому законом порядку та у визначений законом строк повідомив ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП, розмір матеріального збитку становить 114 042,68 грн, розмір страхового ліміту становить 130 00,00 грн, позивач просить стягнути матеріальну шкоду саме з ПАТ «НАСК «Оранта», а тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення та вважає за необхідне стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» матеріальну шкоду в розмірі 114 042,68 грн зменшеної на розмір франшизи 2500 розмір, у загальній сумі 111 542,68 грн.

Посилання відповідача ПАТ «НАСК «Оранта», як на підставу відмови у задоволенні позову на неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року не можуть бути взяті судом до уваги, виходячи із наступного.

Так, відповідно до пункту 37.1.4. Закону № 1961-IV (чинним на момент виникнення правовідносин) підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому звернення потерпілого до страховика з заявою про здійснення страхового відшкодування є позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися з заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Законом не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування.

Вказане узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к.

У разі звернення з заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст. 36 закону, та не позбавлений можливості за відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування. Така правова позиція відповідає позиції ВС, викладеній у постанові від 05.02.2020 у справі № 748/1893/18, постанові ВП ВС від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15.

Обов`язок щодо звернення до страховика про виплату страхового відшкодування установлений законом для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт настання страхового випадку ніким у справі не оспорюється, відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомив страхову компанія про страховий випадок (позиція ВС у справі № 500/2095/15 у постанові від 10.01.2019).

Як було встановлено судом вище, ДТП сталась 20.06.2021, до суду з позовними вимогами позивач звернувся 02.05.2022, тобто в межах строку встановленого п. 37.1.4. Закону № 1961-IV .

Станом на час розгляду справи у суді страхове відшкодування потерпілому страховиком не виплачено.

Факт не подання заяви про виплату страхового відшкодування безпосередньо до страховика не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, до того ж страховик мав можливість встановити, що подія є страховим випадком і оцінити заподіяну шкоду, оскільки відповідач ОСОБА_2 повідомив страховика про страховий випадок, проте будь-яких доказів вартості заподіяного ДТП збитку до суду не подав.

Посилання відповідача ОСОБА_2 , як на підставу відмови у задоволенні позову на те, що не доведено його вину, а висновок судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 17.01.2023 відповідно до ст. 110 ЦПК України для суду не є обов`язковим, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки відповідачем не доведено, що даний висновок є неналежним доказом, не надано доказів на його спростування, а усі посилання зводяться лише до незгоди з висновком даної експертизи. Разом з тим, інших доказів на спростування своєї вини не надано, клопотання про проведення повторної експертизи на адресу суду не надходило.

Згідно з заявою про уточнення позовних вимог від 22.03.2023 позивач, крім іншого, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 судові витрати, а саме: витрати за проведення експертиз та судового збору.

Разом з тим, суд вважає, що зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, а вимога про розподіл судових витрат не є позовними вимогами, і підлягають вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 2137,75 грн як за вимогу майнового характеру, відповідно до ціни позову 213 775 грн. 27.03.2023 позивач відмовився від частини позовних вимог та просив стягнути з відповідача 114 042,68 грн, таким чином судовий збір за уточненою вимогою складає 1140,42 грн (1% від ціни позову). Судом задоволено вимоги позивача у сумі 111 542,68, тобто 97,81 %, від заявленої суми, а тому судовий збір за уточненою позовною вимогою в сумі 1115,44 грн (1140,42*97,81/100) підлягає стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта», а судовий збір з уточненої суми у розмірі 24,98 грн суд залишає за позивачем. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 997,33 грн (до зменшення розміру позовних вимог) суд також залишає за позивачем, оскільки в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» клопотання про його повернення до суду не надходило.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Так, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 16 ВД від 29.12.2021 вартість автотоварознавчого дослідження № 16ВД від 29.12.2021 становить 3 200 грн (а. с. 21 том 1).

Проте, враховуючи те, що висновок автотоварознавчого дослідження як доказ у справі визнано неналежним та недопустимим доказом, в тому числі і у зв`язку з тим, що даний висновок підготовлений не для подачі до суду, витрати за проведення експертного дослідження № 16 ВД від 29.12.2021 розподілу не підлягають, а витрати за проведення даної експертизи суд залишає за позивачем.

Згідно з рахунком № 2835 від 20.12.2022 вартість судової автотехнічної експертизи № 2056/22-23, 18/23-23, 91/23 - 23 від 17.01.2023 становить 7 550,80 грн (а. с. 21 том 2).

Відповідно до квитанції № 33 від 05.01.2023 ОСОБА_1 сплачено 7550,80 грн за проведення судової автотехнічної експертизи (а.с. 50, том 2).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 14ВЕ від 15.03.2023 ОСОБА_1 сплачено за автотоварознавчу експертизу № 14 ВЕ від 16.03.2023 4 500 грн (а. с. 86 том 2).

Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Стороною відповідачів клопотань про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами не заявлено, а тому витрати позивача за проведення судової автотехнічної експертизи № 2056/22-23, 18/23-23, 91/23 - 23 від 17.01.2023 в сумі 7 550,80 грн та витрати за проведення автотоварознавчої експертизи № 14 ВЕ від 16.03.2023 в сумі 4500 грн підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позов задоволено частково у розмірі 97,81 %, від заявленої суми, то сума витрат за проведення експертиз, які підлягають стягненню з відповідача становить 11 786,89 грн ((7550,80 грн+4500грн)*97,81/100), а витрати в сумі 263,91 грн суд залишає за позивачем.

Таким чином, з врахуванням того, що позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 позивачем не ставилось, то судовий збір в сумі 1115,44 грн та витрати за проведення автотехнічної експертизи та витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в загальній сумі 11 786,89 грн підлягають стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта».

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 9-13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 111 542 (сто одинадцять тисяч п`ятсот сорок дві) грн 68 коп за спричинення матеріальних збитків, внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

В задоволенні позову в частині стягненнягрошових коштів в сумі 2 500 грн відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в сумі 1115,44 грн, витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 2056/22-23, 18/23-23, 91/23 - 23 від 17.01.2023 та автотоварознавчої експертизи № 14 ВЕ від 16.03.2023 в сумі 11 786,89 грн, а всього: 12 902 (дванадцять тисяч дев`ятсот дві) грн 33 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Відповідач: ПАТ «НАСК «ОРАНТА», місцезнаходження: вул. Здолбунівська,7Д м. Київ, .

Повний текст рішення складено 11.04.2023.

Суддя Ю.М. Жежер