Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7290/22 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І.Ю.
Категорія 70 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Зінчук Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №274/7290/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою через адвоката Ковальчука Андрія Олександровича,

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Хуторної І.Ю. у м.Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 . Просила змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2019 року в справі №274/3845/19 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1 500 грн у твердій грошовій сумі на частку від доходу відповідача, а саме у розмірі 1/3 частки доходу відповідача, з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Позов обґрунтовувала тим, що згідно з рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 листопада 2019 року в цивільній справі №274/3845/19 із ОСОБА_2 на її користь стягуються аліменти на утримання їхніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 грн щомісячно, починаючи з 09 грудня 2019 року і до досягнення кожною дитиною повноліття. Наразі розмір аліментів є недостатнім для належного утримання дітей, оскільки зросли витрати у зв`язку зі зростанням цін на продукти харчування, одяг та комунальні послуги тощо. Син закінчив школу та вступив до коледжу, відтак зросли потреби у його утриманні та забезпеченні всім необхідним для навчання, розвитку та задоволення потреб. Також змінився матеріальних стан відповідача. Він офіційно працевлаштувався в Національну гвардію України, а з 11 листопада 2022 року в перелік виплат, які враховуються для визначення розміру аліментів, включена додаткова винагорода, яка виплачується на період воєнного стану.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2023 року позов задоволений. Змінений спосіб стягнення з ОСОБА_2 аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що визначені рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 листопада 2019 року в справі №274/3845/19. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 через адвоката Ковальчука А.О. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та увалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що ОСОБА_1 не надала жодного доказу того, що майновий стан відповідача у порівнянні з рішенням суду від 08 листопада 2019 року покращився і що він має змогу сплачувати аліменти в розмірі, визначеному в оскарженому рішенні. Позивач не заявляла жодних клопотань про витребування інформації щодо доходів відповідача та не намагалася отримати самостійно вказані відомості. Єдиним доказом, що свідчить про покращення його матеріального становища, є довідка від 13 січня 2013 року №1/47/3-20, видана в/ч НОМЕР_1 , яка підтверджує, що відповідач призваний до військової частини НОМЕР_1 та постійно залучається до виконання бойових завдань та цілодобово перебуває в межах військової частини. Однак, вказана довідка жодним чином не підтверджує змін у майновому стані відповідача, а суд виніс рішення на припущеннях. Окрім того, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі. Також, суд не надав належної правової оцінки тому, що позивач сама підтвердила, що їхні спільні діти доволі часто проживають та відвідують його матір, тобто бабусю по лінії батька.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Григоришина В.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилається на те, що розмір аліментів, які присуджені рішенням від 08 листопада 2019 року, не відповідає критеріям розумності і справедливості та суто фізично не може забезпечувати нормальне утримання дітей, навіть за умови, що кожен з батьків має нести відповідний обов`язок у розмірі половини даних витрат. На момент винесення рішення від 08 листопада 2019 року судом було встановлено, що відповідач офіційно не працював, а зараз батько дітей є військовослужбовцем, що свідчить про покращення його майнового стану, оскільки відповідно до законодавства військовослужбовці мають грошове та інше забезпечення. Факт спілкування онуків з матір`ю відповідача несе в собі особистий неформальний характер та жодним чином не впливає на виконання батьком своїх обов`язків щодо їх матеріального утримання, тобто на вирішення спору по суті.

У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник ОСОБА_2 адвокат Ковальчук А.О. апеляційну скаргу підтримав та просить її задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Григоришина В.В. апеляційну скаргу не визнала та просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст.180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. За таких обставин, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої ст.181 СК України).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України

від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13).

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 листопада 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 червня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 листопада 2019 року змінений розмір аліментів, які стягувалися з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 листопада 2017 року в справі №274/2301/17, з 1 000 грн на аліменти в розмірі по 1 500 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття (а.с.9-13).

Звертаючись з позовом про зміну способу стягнення аліментів, ОСОБА_1 посилалася на збільшення витрат на утримання дітей, у зв`язку з зростанням цін на продукти харчування і одяг, підвищенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та те, що у відповідача змінився матеріальний стан, оскільки відповідач офіційно працевлаштувався в Національну гвардію України.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій ст.182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2 272 грн.

За положеннями частини четвертої ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 листопада 2019 року в справі №274/3845/19 при зміні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, судом встановлено, що відповідач ( ОСОБА_2 ) є особою працездатного віку та працює неофіційно за кордоном.

Відповідно до довідки від 13 січня 2023 року №1/47/3-20, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_2 з 20 квітня 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний до військової частини НОМЕР_1 та постійно залучається до виконання бойових завдань, цілодобово перебуває в межах військової частини (а.с.26).

Отже, майновий стан відповідача з часу ухвалення рішення судом першої інстанції від 08 листопада 2019 року в справі №274/3845/19 змінився, оскільки ОСОБА_2 з 20 квітня 2022 року є військовослужбовцем та відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава виплачує військовослужбовцям грошове забезпечення.

Відповідно до правового висновку, сформованого у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року в справі №486/466/18, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Із огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Правом визначати спосіб стягнення аліментів чи у твердій грошовій сумі, чи у частці від доходів платника аліментів наділено того з батьків із ким проживають діти (частина третя ст.181 СК України).

Стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від доходів платника аліментів на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, гарантовано частиною п`ятою ст.183 СК України.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що довідка з військової частини жодним чином не підтверджує змін у майновому стані батька дітей спростовуються загальновідомими обставинами, які не потребують доказування щодо забезпечення військовослужбовців. Крім того, відповідачем та його представником не надано жодних доказів на спростовування зміни майнового стану відповідача у бік покращення.

Суд першої інстанції оцінив наявні у матеріалах докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих сторонами у справі доказів, встановив, що майновий стан відповідача із часу ухвалення попереднього судового рішення покращився та саме позивач наділена правом визначати спосіб стягнення аліментів (тверда грошова сума або частка від доходів), діючи в якнайкращих інтересах дітей, дійшов обґрунтованого висновку про зміну способу стягнення із відповідача аліментів та вирішив стягувати аліменти у частці від доходів батька дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що буде справедливим та розумним також за умов здороження останнім часом вартості життя, що також є загальновідомим фактом, який не потребує доказування, а тому доводи апеляційної скарги відносно того, що рішення суду першої інстанції грунтуються на припущеннях у даному випадку є надуманими та не відповідають дійсності і реаліям життя пересічного громадянина.

Послання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не тягне скасування рішення суду, оскільки відмова у зупиненні провадження не відноситься до переліку обставин, з якими цивільно-процесуальний закон пов`язує обов`язковість скасування рішення суду першої інстанції, приймаючи до уваги, що відмова у зупиненні провадження не призвела до неправильного вирішення справи.

Періодичне перебування дітей у матері відповідача, яка їм доводиться бабусею по лінії батька, не змінює висновків суду першої інстанції, оскільки така обставина не звільняє батька від належного виконання своїх обов`язків із утримання дітей, яке має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Спілкування дітей із бабусею по лінії батька лише буде сприяти укріпленню родинних стосунків із близькими родичами та забезпечить реалізацію права бабусі на спілкування із онуками, що у жодному разі не замінює матеріальної допомоги батька.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не доведено жодними доказами, що у відповідача не змінився або погіршився майновий стан.

За положеннями ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є, зокрема, справи про збільшення розміру аліментів (п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді: