Дата документу 14.08.2023
Справа № 501/996/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді - Смирнова В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кочкіної О.В.,

справа № 501/996/23

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ Одеської області цивільну справу за

позовом: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

до

відповідача: ОСОБА_2 , місце фактичного проживання за адресою; АДРЕСА_3 ,

третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, місцезнаходження за адресою:76000, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, буд. 21,

предмет та підстави позову:про позбавлення батьківських прав,

учасники справи не з`явились

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. виклад позиції позивача.

14.03 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач), третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є рідною тіткою ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) мамою яких є її рідна сестра (відповідач) ОСОБА_2 . З 2020 року діти проживають в сім`ї позивача,.

Починаючи з 2020 року відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується здоров`ям синів, їх фізичним та духовним розвитком, не відвідує дітей. Надала нотаріально посвідчену заяву про те, що вона не заперечує проти заявлених вимог позивача про позбавлення її батьківських прав по відношенню до малолітніх ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Усі ці фактори свідчать про ухилення матері від виконання батьківських обов`язав, у зв`язку з чим позивач змушена звертатись до суду з даним позовом, а тому просить суд:

- Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач відзив не надала.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, в своїх заявах просили проводити підготовче судове засідання без їх участі (а.с. 37-38, 46-47, 79, 93-94).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05.04.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду (а.с. 32).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04.05.2023 року було відмовлено в проведенні судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 42).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.05.2023 року було задоволено заяву представника позивача та допущено до участі у справі представника позивача (а.с. 76).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.05.2023 року було витребувано докази по справі (а.с. 77).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.06.2023 року було повторно витребувано докази по справі (а.с. 83).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 25.05.2023 року було призначено до розгляду справу в письмовому порядку (а.с. 90).

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.

Відповідно копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.05.2016 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 9-10).

Згідно копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.05.20214 року, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_3 , батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с. 11-12).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 від 29.05.2018 року ОСОБА_8 та ОСОБА_1 уклали шлюб (а.с. 13).

Згідно заяви від 08.07.2022 року відповідач ОСОБА_2 надала дозвіл на виїзд за межу України дітей ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 з їх рідною тіткою ОСОБА_1 (а.с. 14).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 08.07.2022 року зареєстрованої в реєстрі за №974, відповідач ОСОБА_2 повідомила, що їй відомо про надання ОСОБА_1 позову до неї про позбавлення її батьківських прав, та вона не заперечує проти заявлених вимог (а.с. 15).

Згідно до висновку про стан здоров`я особи від 22.11.2022 року ОСОБА_1 за станом здоров`я може бути опікуном (а.с. 16).

Згідно висновку про стан здоров`я від 24.01.2023 року ОСОБА_4 відносно здоровий (а.с. 17, 63).

Відповідно висновку про стан здоров`я від 24.01.2023 року ОСОБА_3 відносно здоровий (а.с. 18, 62).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 - ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 19).

Відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с. 20).

Згідно довідки від 22.05.2023 року наданої Свободянською початковою школою Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області зазначено що ОСОБА_4 зарахований до складу їх початкової школи та навчається на сімейній форм і навчання (а.с. 58).

Відповідно довідки № 43 від 22.05.2023 року наданої Свободянською початковою школою Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області зазначено що ОСОБА_3 зарахований до складу їх початкової школи та навчається на сімейній форм і навчання (а.с. 59).

Згідно декларації № 0001-46Т6-0Х00 ОСОБА_3 за представленням його ОСОБА_1 отримав вибір лікаря первинної медичної допомоги (а.с. 60).

Відповідно декларації № 0001-1М08-9700 ОСОБА_4 за представленням його ОСОБА_1 отримав вибір лікаря первинної медичної допомоги (а.с. 61).

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_11 ( НОМЕР_6 ) зазначено, що знає подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_8 які з 2016 року підкуються дітьми та діти перебувають й живуть з ними, вони займаються їх фізичним здоров`ям, розвитком та піклуються про них, у них гарні відносини з дітьми (а.с. 64-67).

Відповідно письмових роз`яснень від 13.03.2023 року лікар загальної практики сімейної медицини КНП «Центр первинної медичної допомоги міста Бахмут» ОСОБА_12 , підтвердив, що з ним укладено декларації з ОСОБА_8 та ОСОБА_1 та від 2020 року у них на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та зазначені особи займаються вказаними дітьми та піклуються їх станом здоров`я (а.с. 68).

Згідно письмових пояснень керівника ГО «Бахмутська просвіта» Звягінцева С.М. від 18.03.2023 року вказав що від 2010 року знає подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_8 та бачить як вони спілкуються з неповнолітніми дітьми, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 69-70).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Чорноморської міської ради як органу опіки та піклування №927 від 21.07.2023 року, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 щодо дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 98-101).

V. Оцінка Суду.

ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

В даній ситуації Суд звертає увагу, що ст. 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у СК: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (ч. 5 ст. 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Неможливо визначити абсолютно всі види поведінки фізичної особи у сферах особистого та сімейного життя, оскільки особисті та сімейні права є частиною природних прав людини, які не є вичерпними‚ і реалізуються в різноманітних і динамічних відносинах майнового та немайнового характеру, стосунках, явищах, подіях тощо. Право на приватне та сімейне життя є засадничою цінністю, необхідною для повного розквіту людини в демократичному суспільстві, та розглядається як право фізичної особи на автономне буття незалежно від держави, органів місцевого самоврядування, юридичних і фізичних осіб (див. пункт 3.1 рішення Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012 у справі за конституційним поданням Жашківської районної ради Черкаської області щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої ст. 34 Конституції України).

Для Суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідача відбувається втручання в його право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітніх дітей не розлучатися з батьками і врахування при цьому "якнайкращих інтересів дитини" (статті 1, 9 Конвенції).

Досліджуючи правомірність втручання в право відповідача на сімейне життя, Суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими:

Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Так само, Суд знаходить, що втручання у право відповідача спрямоване на захист «прав і свобод» неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ..

Тобто, в даному випадку при втручанні у право відповідача вимоги статті 29 Декларації щодо законності та мети втручання дотримані.

Судом за обставинами справи встановлено, що відповідач практично весь час з моменту розірвання шлюбу, життям сина не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню сином загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання дитиною належного виховання, що свідчить про ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків. Сам особисто надав нотаріально посвідчену заяву про те, що він відмовляється від батьківських прав по відношенню до малолітнього сина. Вказані обставини, виходячи із положень статей 164-167 СК, є підставою для позбавлення батьківських прав.

Проте, в цій ситуації Суду залишається дослідити найважливіше і найскладніше питання наскільки позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам неповнолітньої дитини ОСОБА_14 , і чи не має в даному випадку підстав для попередження відповідача щодо зміни свого відношення до виховання сина без позбавлення батьківських прав (пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Отже, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції.

Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 рішення у справі „Мамчур проти України".

Повертаючись до обставин даної справи та оцінюючи проблему забезпечення як найкращих інтересів неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , Суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не можуть служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації, що розглядається розлучення відповідача з сином в першу чергу відбулось, ще в 2007 році при ініціативі відповідача, який протягом тривалого часу не виявив бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із сином. Навіть в період після проведення підготовчого судового засідання і до судового розгляду відповідач жодним чином не продемонстрував Суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною і в такій ситуації на думку Суду без бажання відповідача держава позбавлена можливості посприяти йому у виконанні ним своїх батьківських обов`язків.

Також, важливим для Суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідача, відносини, які склались між нею та синами не зміняться в бік розлучення батька з дитиною, які разом не проживають з 2020 року.

Так само, позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про неповнолітніх дітей, що як наслідок буде сприяти захисту інших прав дітей.

Отже, Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію прав дітей.

Крім того, Суд звертає увагу, що взаємовідносини між сином та батьком склались таким чином, що дитина протягом більшого періоду свого життя проживає окремо від батька, а тому в даній ситуації Судом будуть враховані "інтереси дитини" в широкому розумінні на поняття сім`ї (включаючи біологічних батьків) (ст. 5 Конвенції про права дитини).

Суд повторює, що важливим в даній ситуації є те, що позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дітей у батька, оскільки він з сином не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька із своїм сином.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьком та сином.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169).

В даних правовідносинах Судом були створені передумови для дотримання процедури вирішення питання про втручання в право відповідача в його сімейне життя та при визначенні «якнайкращих інтересів дитини».

Зокрема, враховуючи складність питання, що розглядається було призначено підготовче судове засідання, в яке були викликані всі сторони, була забезпечена участь в розгляді справи органів опіки та піклування, які мали можливість перевірити умови проживання дитини, питання вирішувалось з наданням можливості відповідачу, як висловити свою думку, так змінити своє відношення до виховання дитини.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дітей відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка ОСОБА_2 може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції і в такому випадку Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дітей», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи.

Керуючись ст.ст. 4, 258-259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 що проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили Суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області В.В.Смирнов