Справа № 157/1762/21
Провадження №2/157/25/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Деркача В.К.,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Вітаут» закритого акціонерного товариства «Карпіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ПрАТ «СК «Провідна», про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача дочірнього підприємства «Вітаут» закритого акціонерного товариства «Карпіс» на її користь 113567 грн. відшкодування, внаслідок пошкодження автомобіля та 4500 грн. відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог зазначає, що 29 січня 2021 року в часі між о 8 год 45 хв та 9 год ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автодорогою по вул. Ковельській у м. Камені-Каширському Волинської області керував вантажним багатотоннажним автомобілем - лісовозом дочірнього підприємства «Вітаут» ЗАТ «Карпіс» «Вольво FH 16», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 . Перед заокругленням автодороги (в районі колишнього маслозаводу, нині - відділення № 1 «Нової пошти») ОСОБА_3 прийняв ближче центру проїзної частини. Викликане це було, очевидно, задля здійснення роз`їзду із припаркованою безпосередньо при проїзній частині дороги вантажівкою, якою доставляються товари до розташованого поруч продовольчого магазину. Маневр водія, з огляду на слизьке покриття автодороги (була вкрита снігом), що він, беззаперечно, мав би врахувати, спричинив винос завантаженого лісодеревиною причепу в напрямку іншої половини проїзної частини, якою, саме у той час, у зустрічному напрямку рухалася вона, тобто керувала автомобілем «Фольксваген - Транспортер 4», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Передбачаючи невідворотність зіткнення із причепом зустрічної вантажівки вона, за мить до роз`їзду, діючи в умовах крайньої необхідності, вимушена була прийняти праворуч. При послідуючому наїзді на дерево вона отримала сильний удар головою о кермо, дістала струс головного мозку, проте відвернула більшу біду, залишилася живою. Автомобіль дістав значних механічних пошкоджень. У разі, якби вона не діяла саме так, то неминуче відбулося б зіткнення керованого нею мікроавтобусу із навантаженим причепом. Коли на місце події прибули співробітники поліції, то задати запитання ОСОБА_3 не змогли, бо той, не зупиняючись, продовжив свій рух далі. Впродовж 10 - 19 березня 2021 року слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП України у Волинській області Генсьором Олегом Сергійовичем було проведено досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000065 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У ньому вона була визнана потерпілою. Розслідування встановило факт самої автопригоди за описаних нею вище обставин, підтвердило отримання нею тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості більше 6-ти діб, з`ясувало розмір заподіяної їй матеріальної шкоди. До матеріалів розслідування було долучено, зокрема, відеозапис з камери, встановленої у пасажирському мікроавтобусі, що рухався за нею. Відеозапис відображає розвиток автопригоди впродовж усього її часового відрізку. Зважаючи на те, що їй як потерпілій особі не було завдано середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з триваючим розладом здоров`я понад 21 день, тому кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до п. 4 резолютивної частини постанови слідчого від 19 березня 2021 року матеріали кримінального провадження були надіслані начальникові Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області для вирішення питання про притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху України. 23 листопада 2021 року нею на адресу ДП «Вітаут» ЗАТ «Карпіс» була надіслана претензія, у якій вона просила відшкодувати матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля. З посиланням на наявність згаданої вище постанови слідчого про закриття кримінального провадження та на рішення Камінь- Каширського районного суду Волинської області від 16 серпня 2021 року, яким справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 122 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, відповідач відмовив їй у проведенні відшкодування. При цьому вона як безпосередня учасниця тієї автопригоди у судове засідання не викликалася взагалі та не отримувала такого рішення. Фактично, станом на момент подачі цього позову жодного судового рішення, яке набуло б законної сили і яким би встановлювалася б її, або ж ОСОБА_3 винуватість у вчиненні ДТП, немає. Попри це, як передбачено ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зі змісту ч. 5 цієї статті, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Не відшкодовується, відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, лише у ситуації з наявністю вини особи, якій вона завдана. Так, дійсно, постановою Камінь-Каширського районного суду від 16 серпня 2021 року вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Однак, Волинський апеляційний суд 13 вересня 2021 року за наслідками розгляду її апеляційної скарги рішення суду першої інстанції скасував. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї було закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Матеріальна шкода визначена досудовим слідством. Це матеріальний збиток, завданий їй пошкодженням автомобіля, який склав 113567 гривень. Розрахунок шкоди за її клопотанням на підставі постанови слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області було проведено Волинським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України. Окрім матеріальної шкоди їй заподіяна і моральна шкода, яка дістала прояв у формі моральних страждань. Вони ж виявилися у гострому болі безпосередньо при ударі головою о кермо при зіткненні автомобіля з деревом, дискомфортних наслідках струсу головного мозку, у стресах, які раз за разом переживала, згадуючи безпосередні обставини автопригоди. Через травмування вона змушена була вживати медичні препарати, проходити медичні огляди та обстеження, вимушено внести коригуванні особистого життя. Додаткових моральних страждань завдає повне ігнорування обов`язку із відшкодування підприємством, його працівником. Однозначно ДТП негативно позначилося на її психічному здоров`ї та психологічному стані. Спомини про подію 29 січня 2021 року є болісними. Розмір моральної (немайнової) шкоди для стягнення з відповідача вона оцінює у 4500 грн. Ця поміркована суму, вважає, цілком відповідатиме вимогам Закону щодо розумності, виваженості і справедливості. Позов безпосередньо до ОСОБА_3 нею не подається, оскільки він керував джерелом підвищеної небезпеки, транспортним засобом, у зв`язку із виконанням трудових обов`язків. Він, у свою чергу, може бути притягнутий до відповідальності роботодавцем лише в порядку регресу відповідно до ст. 1191 ЦК України. Відповідно до п. 8 згаданої вище постанови Пленуму Верховного Суду України за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою він перебуває в трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Ухвалою судді від 29 грудня 2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, і позивачці було надано строк для усунення недоліків.

Оскільки у встановлений строк позивачка усунула вказані судом недоліки, ухвалою судді від 10 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 2 лютого 2022 року за клопотання представника відповідача ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом, та ПрАТ «СК «Провідна», у якій відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність як власник наземного транспортного засобу.

Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

У письмових поясненнях на позовну заяву ОСОБА_3 просить у задоволені позову відмовити та в обґрунтування зазначає, що Правил дорожнього руху не порушував, за результатами розгляду складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КпАП України, провадження у справі постановою суду від 3 серпня 2021 року закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а тому й відсутні підстави для висунення до нього, як і до дочірнього підприємства «Вітаут» ЗАТ «Карпіс» будь-яких вимог фінансового характеру з боку ОСОБА_1 . Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 було закрито на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, і підставою для цього стало те, що працівники поліції у протоколі про адміністративне правопорушення послались не на той пункт ПДР України, проте факт події за участю ОСОБА_4 на відміну від його випадку ніхто не спростував. Окрім того, вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки Велика Палата Верховного Суду в постановах від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 3 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позовній заяві підстав і просили позов задовольнити. Окрім того, представник позивачки адвокат Деркач В.К. пояснив, що висновками експерта підтверджено факт пошкодження транспортного засобу, встановлено розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілій у кримінальному провадженні за фактом ДТП, та постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончука В. від 13 вересня 2021 року у справі № 157/998/21 за апеляційної скаргою позивачки чітко зазначено про те, що з оглянутого у судовому засіданні в апеляційному суді запису вбачається, що Шевчик була вимушена здійснити маневр праворуч, щоб уникнути зіткнення з вантажним автомобілем, який, рухаючись назустріч, зайняв середину проїжджої частини. Спору про те, чи мало місце ДТП у цьому випадку, бути не повинно, з огляду на тлумачення такої чинними ПДР, ДТП це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Контакт або ж зіткнення транспортних засобів це лише один із найбільш поширених видів ДТП, однак не єдиний. ОСОБА_1 діяла у стані крайньої необхідності; вона мала усі підстави вважати, що продовжуючи рух далі не було б дотримано безпечного інтервалу роз`їзду, могло мати місце зіткнення автомобілів. Для відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки достатньо лише трьох підстав: сама наявність шкоди (доводиться матеріалами кримінального провадження, у тому числі експертним висновком), протиправна дія заподіювача шкоди (рухався по середині проїзної частини), наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою (саме діями ОСОБА_6 позивачка була поставлена у ситуацію крайньої необхідності). Перед потерпілою однаковий обов`язок по відшкодуванню шкоди мають як винний, так і не винний володілець об`єктів , діяльність яких є джерелом підвищеної небезпеки.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволені позову відмовити і пояснив, що за результатами розгляду 3 серпня 2021 року адміністративного протоколу, складеного за ч. 4 ст. 122 КпАп України відносно водія дочірнього підприємства «Вітаут» ЗАТ «Карпіс» ОСОБА_3 , судом винесено постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а оскільки відсутній не лише склад адміністративного правопорушення, а й подія, то й відсутні правові підстави для висунення будь-яких вимог фінансового характеру з боку ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Вітаут» ЗАТ «Карпіс», і, окрім того, у цій справі, з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду відсутні підстави для покладення відповідальності на відповідача, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи ПрАТ «СК «Провідна» у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити, зважаючи на таке.

Суд встановив, що постановою слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області від 19 березня 2021 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, було закрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені 10 березня 2021 року за № 0000065 за заявою ОСОБА_1 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тілесні ушкодження потерпілому.

З цієї постанови вбачається, що 9 березня 2021 року до чергової частини Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області надійшла письмова заява від ОСОБА_1 про те, що 29 січня 2021 року близько 9 год на автодорозі по вул. Ковельській у м. Камені-Каширському відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Фольсваген Транспортер» н.з. НОМЕР_3 , яким керувала ОСОБА_1 та лісовозу, н.з. НОМЕР_1 , з причепом н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 12 березня 2021 року, проведеної у межах зазначеного кримінального провадження, у ОСОБА_1 були виявлені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, садно в ділянці обличчя (лобна ділянка), і дані тілесні ушкодження утворилися від контакту з тупим предметом з обмеженою чи необмеженою контактуючою поверхнею останнього, за механізмом удар, не виключається, що вони могли утворитись в час та при обставинах, вказаних в описовій частині постанови та наданій медичній документації (при обставинах дорожньо-транспортної пригоди). За ступенем тяжкості виявлені у ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в ділянці обличчя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, терміном більше шість діб.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 16 квітня 2021 року ринкова вартість автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Transporter», 1999 року виготовлення, р.н. НОМЕР_3 , станом на 29 січня 2021 року до дорожньо-транспортної пригоди складала 113567 гривень. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Volkswagen» моделі «Transporter», 1999 року виготовлення, р.н. НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження складає 113567 гривень.

29 січня 2021 року відносно позивачки ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушеня за ст. 124 КпАП України, у якому зазначається, що вона 29 січня 2021 року біля 08 год 58 хв в м. Камені-Каширському на вул. Ковельська керувала транпортним засобом марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_3 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та здійснила наїзд на дерево, при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончука В.В. від 13 вересня 2021 року, яка набрала законної сили, скасовано постанову судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Крім того, 29 січня 2021 року було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 122 КпАП України, в якому зазначається про те, що останній 29 січня 2021 року о 08 год 58 хв у м. Камені-Каширському по вул. Ковельська, керуючи транспортним засобом марки «Вольво FH 16», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час зустрічного роз`їзду на дорозі з двостороннім рухом здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим спричинив аварійну ситуацію для водія автомобіля марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 , яка потрапила в ДТП, чим порушив вимоги п. 13.1., 13.3 Правил Дорожнього руху.

Постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамули Б.С., яка набрала законної сили 16 серпня 2021 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КпАП України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 , як вбачається з матеріалів справи, на час події перебував у трудових відносинах з дочірнім підприємством «Вітаут» ЗАТ «Карпіс».

Згідно з полісом № АР/4871684 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно-правова відповідальність дочірнього підприємства «Вітаут» ЗАТ «Карпіс» перед третіми особами застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», строк дії полісу 00 год 00 хв 19.11.2020 до 18.11.2021 року, забезпечений транспортний засіб «VOLVO FH16», н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до частин першої-третьої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм.

З огляду на презумпцію вини завданої шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

При цьому слід враховувати, що особливі правила статті 1187 ЦК України діють тоді, коли шкоду завдано тими властивостями об`єкта, через які діяльність із ним визнається джерелом підвищеної небезпеки.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

У постанові Верховного Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 5 вересня 2019 року, справа №234/16272/15-ц, зазначається, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Враховуючи наявність преюдиційного судового рішення, яке набрало законної сили, тобто постанови судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 3 серпня 2021 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КпАП України (за спричинення аварійної ситуації для водія автомобіля марки «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 ) у зв`язку з відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що відсутня, зокрема, така умова для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, як протиправна поведінка заподіювача шкоди.

Позивачкою не доведено належними та допустимими доказами, що їй заподіяна шкода саме протиправною поведінкою ОСОБА_3 , та наявність причинного зв`язку між такою поведінкою і спричиненою їй шкодою.

Посилання позивачки та її представника як на підставу для відшкодування відповідачем шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, на постанову судді Волинського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року, яка набрала законної сили і в якій зазначається, що з оглянутого у судовому засіданні в апеляційному суді запису вбачається, що Шевчик була вимушена здійснити маневр праворуч, щоб уникнути зіткнення з вантажним автомобілем, який, рухаючись назустріч, зайняв середину проїжджої частини, не є достатньою підставою, з урахуванням вищезазначеного, для покладення обов`язку по відшкодуванню шкоди на відповідача, оскільки цією постановою вирішувалося питання про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху і скоєння ДТП. Згідно з ч. 7 ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судові витрати, згідно із ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Панасюком І.І., відповідно до якого за правову допомогу, зазначену у п. 1.2 цього договору (надання консультацій та юридичних послуг, представництво у судах в цивільних справах), відповідач як замовник сплачує адвокату винагороду (гонорар) у розмірі, визначеному додатком № 1 до цього Договору.

З зазначеного додатку до договору вбачається, що вартість правової допомоги адвоката Панасюка І.І., наданої під час розгляду справи у суді першої інстанції, у тому числі представництво інтересів підприємства в судовому розгляді справи, становить 10000 гривень, які були сплачені адвокату відповідачем згідно з платіжними інструкціями № 7773 від 15 грудня 2022 року, № 7495 від 27 жовтня 2022 року.

Беручи до уваги те, що у задоволені позовних вимог відмовлено, з позивачки належить стягнути на користь відповідача понесені останнім судові витрати у повному обсязі, тобто 10000 гривень.

Оскільки у позові відмовлено, тому судові витрати позивачці, що пов`язані, зокрема, з оплатою судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 12, 77-82, 83, 89, 95, 137, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У позові ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Вітаут» закритого акціонерного товариства «Карпіс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , ПрАТ «СК «Провідна», про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) на користь дочірнього підприємства «Вітаут» закритого акціонерного товариства «Карпіс» (місцезнаходження: вул. Гранична, 31, селище Ратне, Ковельський район, ) судові витрати у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного тексту рішення 18 квітня 2023 року.

Головуючий: О. В. Антонюк