ЄУН № 336/5243/22
Провадження № 2/337/98/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого : судді Ширіної С.А.,

за участю секретаря Бикової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 336/5243/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який в подальшому було уточнено(змінено предмет позову), відповідно до якого він просив суд зменшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 15 лютого 2013 року про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 було змінено прізвище на « ОСОБА_5 ».

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2022 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 06 грудня 2021 року і до досягнення повноліття ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/4 всіх доходів на кожну дитину , тобто в сумі 1/2 частину його доходу. Коли він працював на ПАТ «Мотор Січ» , намагався виконувати аліментні зобов`язання вчасно , але з в певними обставинами був вимушений звільнитися з роботи. В період з 22.10.2021 р. по 31.08.2022 р. позивач не мав постійного місця роботи. З 01.09.2022 р. позивач працює на пів ставки в ТОВ «ВБН АВТОМАТИКА» , де отримує заробітну плату в розмір і 3250,00 грн.

За вказаних обставин, позивач вважає , що в нього відбулися зміни матеріального стану, які є підставою зменшення суми стягнутих аліментів та просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 15.02.2013 р. , які стягуються з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , з 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі з повідомленням (викликом) сторін та наданням відповідачу строку на подання відзиву.

20.12.2022 р. відповідачем ОСОБА_2 було подано відзив на позовну заяву, посилаюсь на те, що позивачем належними доказами не підтверджено зміни матеріального стану , на які позивач посилається як на підставу зменшення розміру аліментів. Просила в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились. Представником позивача за допомогою системи «Електронний Суд» подано заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача.

В матеріалах справи міститься заяву відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи без її присутності.

На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 15 лютого 2013 року про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_8 стягнуто аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції від 28.03.2013 р. відкрито виконавче провадження з виконання рішення Запорізького районного суду Запорізької області, що підтверджується копією вказаною постанови, яка знаходиться в матеріалах справи

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 було змінено прізвище на « ОСОБА_5 ».

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2022 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 06 грудня 2021 року і до досягнення повноліття ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, а саме 1/4 всіх доходів на кожну дитину , тобто в сумі 1/2 частину його доходу. Коли він працював на ПАТ «Мотор Січ» , намагався виконувати аліментні зобов`язання вчасно , але з в певними обставинами був вимушений звільнитися з роботи. В період з 22.10.2021 р. по 31.08.2022 р. позивач не мав постійного місця роботи. З 01.09.2022 р. позивач працює на пів ставки в ТОВ «ВБН АВТОМАТИКА» , де отримує заробітну плату в розмір і 3250,00 грн.

За вказаних обставин, позивач вважає , що в нього відбулися зміни матеріального стану, які є підставою зменшення суми стягнутих аліментів.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зроблено висновок, що зміна сімейного стану, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 лютого 2013 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим,що позивач має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямоване на належне забезпечення неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та суперечитиме її інтересам.

Не заслуговує уваги суду долучена позивачем довідка з місця працевлаштування в ТОВ «ВБН АВТОМАТИКА», оскільки вона, станом на момент ухвалення судом рішення, датована більш ніж пів року потому 12.09.2022 р.

Також слід звернути увагу, на те, що на підтвердження того що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дитини за рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 15.02.2013 року, позивачем долучено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного рішення, однак доказів на підтвердження того, що з позивача стягуються аліменти на утримання другої дитини, присуджені рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.07.2022 р. позивачем до позову не долучені.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану з моменту ухвалення рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у тому числі, у зв`язку з народженням іншої дитини, на утримання якої за рішенням суду з позивача також стягуються аліменти. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 не доведено, а судом не встановлено обставин, які могли б бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача за рішенням суду, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 89, 211, 223, 247, 258,259,263-265, 352-355 ЦПК України ,

УХВАЛИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня ухвалення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Ширіна

10.04.2023