Справа №519/1138/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,

представника відповідача адвоката Терьохіна С.Є. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Южне заяву представника ОСОБА_1 адвоката Терьохіна С.Є. про перегляд заочного рішення по цивільній справі №519/1138/22 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Семаки В.Ю. до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

09.12.2022 заочним рішенням Южного міського суду Одеської області було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 21.07.2016 Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській обл., актовий запис №816.

17.04.2023 до суду надійшла заява від представника відповідача про скасування вищевказаного заочного рішення. Заява мотивована тим, що відповідач не була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, а тому вона була позбавлена можливості подавати докази та заперечувати, що є підставою для скасування заочного рішення.

Крім того, під час повторного (нового) розгляду справи про розірвання шлюбу, безпосередньо в судовому засіданні за участі всіх сторін слід з`ясувати обставини на які суд послався в мотивувальній частині рішення, а саме: з якої дати (з якого часу) були припинені шлюбні відносини між сторонами; в чому саме збереження шлюбу суперечить інтересам позивача ОСОБА_3 ; які підстави свідчать про те, що шлюб між сторонами не можливо зберегти.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 04.05.2023 прийнято заяву та призначено судове засідання.

11.05.2023 до суду надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, згідно якого задоволення заяви про перегляд заочного рішення та його скасування, з подальшим без наміру відновлення сімейних відносин в силу явної неможливості відновлення шлюбних відносин, що вказано в окремих письмових поясненнях Позивача від 09.05.2023, не відповідатиме вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та принципу юридичної визначеності.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_2 від 09.05.2023 у праві № 519/1138/22, чітко вбачається, що збереження шлюбу буде суперечить його особистим інтересам, а також те, що зберегти шлюб між Позивачем та Відповідачем не можливо, та жоден строк для примирення не усунить вказані обставини.

Отже, відновлення реєстрації шлюбу без наміру й можливості відновлення сімейних відносин не ґрунтується на нормах СК України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Терьохіна С.Є. заяву про перегляд заочного рішення підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в заяві.

Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, від представника позивача адвоката Семаки В.Ю. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Просять залишити в силі заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 09.12.2022 у справі № 519/1138/22, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Суд дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Отже, правовий аналіз ст.288 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Згідно матеріалів цивільної справи заочним рішенням Южного міського суду Одеської області від 09.12.2022 було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Лише не отримання повідомлення про дату судового засідання у даному випадку не можуть бути підставою для скасування такого заочного рішення у справі. Судові повістки надсилались відповідачці за її зареєстрованим місцем проживання і були повернуті з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як вбачається з матеріалів справи і не заперечується стороно відповідача шлюбні відносини між сторонами на час винесення рішення та станом на сьогодні припинені. Згідно позиції позивача подальше примирення та збереження шлюбу неможливі, у зв`язку із чим позивач просив не застосовувати положення ч.7 ст.240 ЦПК України.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_2 від 09.05.2023 та відзиву у справі № 519/1138/22, чітко вбачається, що збереження шлюбу буде суперечить його особистим інтересам, а також те, що зберегти шлюб між Позивачем та Відповідачем не можливо, та жоден строк для примирення не усунить вказані обставини.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Крім того, суд погоджується із стороною позивача, що задоволення заяви про перегляд заочного рішення та його скасування, з подальшим без наміру відновлення сімейних відносин, в силу явної неможливості відновлення шлюбних відносин, не відповідатиме вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та принципу юридичної визначеності.

Також суд враховує, що 16.01.2023 копію рішення суду по цивільній справі №519/1138/22 надіслано до Южненського МВ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Перегляд заочного рішення та його скасування через значний проміжок часу без наміру відновлення сімейних відносин, в силу не бажання Позивача продовжувати подружні стосунки, порушить законні права та інтереси Позивача, оскільки фактично буде свідчити про здійснення судом примушення Позивача до шлюбу.

Таким чином, суд доходить висновку, що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні будь-які докази, які б мали істотне значення для справи та які б не були досліджені судом при ухваленні заочного рішення. Обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є, по суті, не згодою з ухваленим рішенням суду.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, то за відсутності зазначених обставин у їх сукупності у суду відсутні правові підстави для скасування заочного рішення.

Що стосується заяви представника позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 3600 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат позивачем на правову допомогу, представником позивача до матеріалів справи надано лише договір про надання правничої допомоги від 06.05.2023 та ордер і свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю.

При цьому, згідно пунктів 3, 4 вищевказаного договору оплата правничої допомоги здійснюється Клієнтом на підставі рахунку Радника. За результатами фактично наданої правничої допомоги Радник направляє Клієнту Акт наданих послуг, який вважається погодженим Клієнтом за відсутності письмового мотивованого заперечення проти нього протягом 5 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу не було надано суду копію рахунку та Акт наданих послуг.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 20 липня 2021 року у справі № 922/2604/20 відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, враховуючи те, що представником позивача не підтверджено належними доказами понесені витрати на правничу допомогу, суд доходить висновку про відмову у стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 3600 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 277, 278 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Терьохіна С.Є. про перегляд заочного рішення по цивільній справі №519/1138/22 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Семаки В.Ю. до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, відмовити.

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Семаки В.Ю. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 3600 грн. залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Дата складення повного тексту ухвали 15.05.2023.

Суддя Сергій ЛЕМЕЦЬ