Справа № 132/549/23
Провадження № 2/132/286/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" серпня 2023 р. Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого - судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання - РЯБІШИНІЙ Ю.С., за участі: позивача ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Калинівка Вінницької області, у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 132/549/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Калинівської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2023 року до Калинівського районного суду Вінницької області із вказаним позовом звернулась ОСОБА_3 , в якому просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що є сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати яких ОСОБА_6 загинула ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої їх батько ОСОБА_4 самоусунувся від виконання своєї батьківських обов`язків, а саме не цікавиться ними, не відвідує їх, не спілкується з ними, не проявляє батьківського піклування та турботи, не піклується про їх здоров`я, моральний, фізичний та культурний розвиток, а тому наявні законні підстави для позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на її утриманні та вихованні.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_2 в судове засідання просили позовні вимоги задовольнити з підстав, зазначених у поданому позові.

Відповідач - ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено.

У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Згідно частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За наявності існуючих умов, передбачених в частині 1 статті 280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: з урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача.

Представник служби у справах дітей Калинівської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надавши заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності представника третьої особи, позовні вимоги підтримують.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступних підстав:

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 20.02.1995 року Корделівською сільською радою Калинівського району Вінницької області, та паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий 17.05.2011 року Калинівським РВ УМВС України у Вінницькій області), є сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане 29.12.2006 року виконкомом Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, та паспорт громадянина України за номером НОМЕР_4 , виданий 12.01.2021 року органом 0521).

Батьки дітей: батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_6 з 11 червня 1994 року перебували в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , видане 11.06.1994 року Корделівською сільською радою Калинівського району Вінницької області).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі неподалік села Семенівка Бердичівського району Житомирської області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , видане 13.09.2022 року Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Після смерті останньої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишився проживати із своєю сестрою - заявником ОСОБА_3 , та перебувати на її утриманні (довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, видана 04.01.2023 року Корделівським старостинським округом Калинівської міської ради Вінницької області, та акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, складений 04.01.2023 року комісією Корделівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області).

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини, яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини (рішення від 06.07.2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п.135; рішення від 11.10.2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п.77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16.07.2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п.100).

Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно з частинами другою та четвертою статті 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Вказане свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавиться про його долю, не створив умов для його утримання, виховання та розвитку, що зокрема випливає із письмових пояснень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 04.01.2023 року; довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, виданої 04.01.2023 року Корделівським старостинським округом Калинівської міської ради Вінницької області; акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 04.01.2023 року комісією Корделівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області; довідки Опорного закладу загальної середньої освіти-ліцею з дошкільним підрозділом с.Корделівка Калинівської міської ради Вінницької області від 05.01.2023 року; довідки Корделівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 04.01.2023 року.

Висновком комісії з питань захисту дитини виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 31 від 25.04.2023 року, затвердженим рішенням виконавчого комітету Калинівської міської ради Вінницької області № 191 від 27.04.2023 року, визнано за доцільне ОСОБА_4 позбавити батьківських прав у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 12 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, зобов`язано Держави-учасниці забезпечити дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини; при чому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком та зрілістю.

Згідно із статтею 3 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року, ратифікованої Україною 03.08.2006 року, дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється правами, використання яких вона може вимагати: a) отримувати всю відповідну інформацію; b) отримувати консультацію та мати можливість висловлювати свої думки; c) бути поінформованою про можливі наслідки реалізації цих думок та про можливі наслідки будь-якого рішення.

У статті 6 «Порядок прийняття рішення» Європейської конвенції про здійснення прав дітей визначено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки, якщо внутрішнім законодавством дитина визнається такою, що має достатній рівень розуміння, і приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Ці норми міжнародних договорів України імплементовано у внутрішнє законодавство, зокрема положення статті 45 (частина перша) ЦПК України і статті 171 СК України.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

У постанові від 08.12.2021 року у справі № 311/563/20 (провадження № 61-14656св21) Верховний Суд зазначив, що тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що нею передбачені випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належать: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України).

Суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (постанова Верховного Суду від 20.09.2021 року у справі № 350/1696/19 (провадження № 61-19589св20).

Під час розгляду справи досліджено письмові пояснення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зазначив, що не заперечує проти позбавлення батька ОСОБА_4 батьківських прав відносно нього, оскільки останній фактично відсутній у його житті.

Згідно письмової заяви, посвідченої 14.09.2022 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Варламова О.В., зареєстрованої в реєстрі за № 2491, ОСОБА_4 відмовляється від утримання та виховання щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не заперечує проти передачі його на виховання рідній сестрі - ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене, суд знаходить встановленим, що відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із чим, його необхідно позбавити батьківських прав.

Виходячи із викладеного, керуючись ст.ст.12, 80, 81, 82, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 164-166 СК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Калинівської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Бродецьке Козятинського району Вінницької області, позбавити батьківських прав у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Корделівка Калинівського району Вінницької області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що він не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому ст.169 СК України, у разі зміни його поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя