Справа № 204/4406/20
Провадження № 2-п/204/14/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лавриненко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з Верховного Суду, після скасування заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року, на новий розгляд надійшла цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2023 року справу передано у моє провадження (том 1, а. с. 245).

Ухвалою суду від 13 січня 2023 року справу прийнято до свого провадження, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (том 1, а. с. 246).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15 березня 2023 року (том 2, а. с. 1) у моє провадження передано заяву відповідача ОСОБА_1 від 12 вересня 2022 року про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року по цивільній справі № 204/4406/20, що зареєстрована працівниками апарату суду 16 вересня 2022 року за вхідним № 18802 (том 2, а. с. 2-15).

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій 16 листопада 2020 року ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Вказано на те, що про існування вказаного рішення суду відповідач дізнався лише 23 серпня 2022 року з Реєстру судових рішень, натомість заява про перегляд заочного рішення ним подана 12 вересня 2022 року, тобто без пропуску відповідного строку на її подання. Стверджує, що він не з`явився у судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення та не повідомив причини своєї неявки відносно цього засідання тому, що він не був належним чином повідомлений про календарну дату проведення вказаного судового засідання, а відтак не знав про таке повідомлення та відповідно його не бачив взагалі. При цьому зазначає, що жодних поштових повідомлень, судових повісток до суду йому не надходило та відповідно він їх не отримував за адресою реєстрації. Вказує на те, що матеріали справи не містять підтверджень того, що йому надходили будь-які повідомлення чи повістки до суду, а саме повідомлення про вручення листа, всі судові повістки поверталися до суду. Разом з цим, зазначає про те, що позивач скористався на свою користь тим, що знаючи про його складнощі зі здоров`ям, подав до суду заяву про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, тим самим маючи на меті в найкоротший строк отримати рішення суду на свою користь. Вказує, що йому 21 березня 2020 року було встановлено діагноз «Гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в лівому каротидному басейні, кардіоємболічний підтип, моторна афазія, дизартрія правобічна, ішемічна недостатність, помірнакоординаторна недостатність на фоні гіпертонічної хвороби 111 ст, артеросклерозу МАГ». Крім того, зазначає, що він не погоджується з позовними вимогами щодо стягнення заборгованості, вважає їх необґрунтованими, неправомірними та безпідставними, а висновок суду першої інстанції помилковим. Вказує на те, що судом взагалі не повинна була прийматися ця позовна заява до розгляду, оскільки на момент її надходження до суду, в провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська вже перебувала аналогічна справа № 204/2352/20, яка 05 травня 2020 року прийнята судом до провадження та була призначена до розгляду на 05 червня 2020 року. Тому вважає, що позивач зловживаючи своїми правами ввів суд в оману, натомість, суд з невідомих причин прийняв до розгляду вказаний позов. Разом з цим, зазначає, що дійсно у 2010 році він підписав анкету-заяву, однак в ній не зазначено жодних умов кредитування, видачі будь-якої кредитної карти, чи бажання отримати таку з встановленням божого кредитного ліміту. Крім того, зазначає про те, що банком не надано суду жодних доказів того, що він взагалі у 2010 році отримав будь-яку картку. При цьому, зазначає про те, що в подальшому банком без його погодження було збільшено суду кредитного ліміту, що вважає незаконним та неправомірним. Також зазначає про те, що банком не надано суду Пам`ятку клієнта, яка видається позичальнику, та визначає, зокрема умови кредитування, вид кредитної картки, вказане свідчить про відсутність між сторонами відносин кредитування. Крім того, зазначає, що позивачем надано суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна», але жодного підтвердження того, що відповідач даний витяг отримував, суду не надав. Більш того, не зрозуміло в який період часу чи в якому році ці Тарифи були чинними (в 2010 році чи в 2017 році) та, яке відношення даний документ має до стягнення заборгованості за 2017-2020 роки. Вказує, що не зрозуміло також, яке відношення має анкета-заява 2010 року до картки виданої в 2017 році ( НОМЕР_1 ) та, до довідки про начебто підписаний сторонами кредитний догорів б/н, за яким видано кредитну картку № НОМЕР_2 . Також зазначає про те, що він не погоджувався на умови про нарахування штрафних санкцій та пені, не підписував з даного приводу жодних документів. При цьому зазначає, що позивачем в односторонньому порядку здійснювалося автоматичне погашення заборгованості, навіть за відсутності поповнення картки, що ніяк не підтверджує погодження ним якихось умов та не зрозуміло куди саме зараховувалися дані кошти ( погашення тіла, відсотків, пені тощо). Також йому не зрозуміло, як з максимальним картковим лімітом у розмірі 300000 гривень, заборгованість чи «-» на картці може бути 329707 гривень 79 копійок, 339070 гривень 49 копійок або інші суми значно вищі ліміту. Вважає, наданий позивачем розрахунок заборгованості не належним доказом , оскільки він не відображає реального руху коштів по картковому рахунку. Тому вважає, що судом не було з`ясовано обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, судом було прийнято до уваги неналежні докази та визнано доведеними факти, що не відповідають дійсності, і взагалі були відсутні підстави, які б слугували прийняттю даного позову до розгляду, через що вказане рішення підлягає перегляду (а. с. том 2, а. с. 2-15).

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

При цьому, приписами ч. ч. 2-4 ст. 284 ЦПК України визначено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Разом з цим, суд зазначає, що приписами ч. 1 ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджали явці в судове засідання. Дані обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідач повинен також вказати докази, що можуть вплинути на зміст прийнятого заочного рішення. До них варто віднести такі докази, які мають значення для справи, і можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного винесеному цілком або частково, або зміні рішення.

Наявність підстав для перегляду рішення необхідна в їх сукупності. При відсутності хоча б однієї з них заочне рішення не підлягає перегляду.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 листопада 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги АТ «КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 жовтня 2010 року станом на 23 березня 2020 року у сумі 271004 гривні 79 копійок заборгованість за тілом кредиту. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат (том 1, а. с. 78-79 та на звороті).

03 лютого 2021 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення суду (том. 1, а. с. 83-84).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року у вказаній справі залишено без задоволення (том 1, а. с. 138 та на звороті).

Із вказаного вбачається, що позивач достеменно знав про ухвалення Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 16 листопада 2020 року заочного рішення у цій справі.

Також, судом встановлено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року частково задоволено апеляційну скаргу АТ «КБ «Приватбанк». Заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано (том 1, а. с. 160-163).

Не погодившись з вказаним рішенням суд, 12 вересня 2022 року ОСОБА_1 за вихідним № 12/09 на адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду було направлено касаційну скаргу (том 1, а. с. 177-189), яка постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року задоволена, заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1, а. с. 237-240).

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року «Устименко проти України» вказав на те, що «…право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, але не для здійснення нового судового розгляду…».

З огляду на викладене, враховуючи те, що судом вже розглядалася заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року у цивільній справі, водночас постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 23 серпня 2022 року скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, суд дійшов обґрунтованого висновку, що заяву ОСОБА_1 від 12 вересня 2022 року про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року по цивільній справі № 204/4406/20 слід залишити без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 260-261, 280-288, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів зо дня її підписання суддею або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання суддею або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна