Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1750/23
Провадження № 2/552/2084/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

08.05.2023 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Федій О.М.,

за участю

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 30.03.2023 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

В поданій до суду позовній заяві позивач посилався на те, що відповідачам надані послуги з центрального опалення і гарячого водопостачання в квартиру АДРЕСА_1 , за період з 01.05.2017 по 01.12.2021 існує заборгованість в розмірі 7158,09 грн.

Також вважає, що відповідачі мають сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

В своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за отримані послуги за відповідний період з урахуванням індексу інфляції та твоїх відсотків річних в розмірі 10826,81 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 31.03.2023 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 02.05.2023 подала до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 та систематично, добросовісно сплачує за отримані послуги. Вказувала, що за період з 01.05.2017 по 1.12.2021 заборгованість відсутня. Також вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності. В задоволенні позовних вимог просила суд відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 04.05.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що він не є співвласником квартири АДРЕСА_1 та не є споживачем послуг позивача, зареєстрований та фактично проживає за іншою адресою. В задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі.

Відповідач ОСОБА_3 просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, які зазначені в поданому до суду відзиву на позовну заяву.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.05.2017 по 01.12.2021 надавав послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_2 , що не заперечується відповідачем ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про на спадщину за заповітом від 07.02.2014 та договору купівлі-продажу від 29.11.2016 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи споживачем послуг теплопостачання, своєчасно та в повному обсязі плату за отримані послуги не вносила, існує заборгованість за період з 05.01.2017 по 01.12.2021, що є межами позовних вимог, в розмірі 7158,09 грн.

При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам.

Оскільки відповідач покладені на неї як на споживача обов`язки належним чином не виконувала, за отримані послуги не сплачувала, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання, отримані за адресою АДРЕСА_2 , за період з 01.05.2017 по 01.12.2021 в розмірі 7158,09 грн.

Посилання відповідача в судовому засідання на ту обставину, що заборгованість відсутня, своєчасно та систематично в повному обсязі сплачувала за отримані послуги спростовано дослідженими в справі доказами.

Зокрема, судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Полтавської області від 27.11.2017 в справі № 552/4783/17 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року скасовано та постановлено нове рішення, позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01 вересня 2013 року по 01 травня 2017 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 10473 грн. 23 коп. та 769 грн. 23 коп. понесених судових витрат зі сплати судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Натомість, в даній справі предметом розгляду є заборгованість за отримані послуги за період з 01.05.2017 по 01.12.2021.

Судом встановлено, що за саме зазначений період відповідач своєчасно та в повному обсязі за послуги не сплачувала.

За період з 01.05.2017 по 01.12.2021 всього відповідач мала б сплати за послуги відповідно до затверджених тарифів 113496,93 грн, а сплатила 106338,84 грн, різниця складає 7158,9 грн.

Твердження відповідача про своєчасну та систематичну сплату спростовано дослідженими в справі доказами.

Зокрема, в період з 01.05.2017 по квітень 2018 мала місце лише оплата в розмірі 600 грн, матеріали справи не містять даних про своєчасну оплату відповідачем поточних нарахувань (а не заборгованості) за послуги з теплопостачання за період починаючи з травня 2017 року по квітень 2018 року.

Також встановлено, що 17.04.2018 між сторонами по справі було укладено договір (а.с. 62), згідно з яким сторони передбачили, що заборгованість, яка склалася станом на 01.04.2018 за період з 01.05.2017 в сумі 26271,54 грн, відповідач зобовязується сплатити до 01.10.2019.

Як вбачається з наданих до суду квитанції, відповідач на виконання зазначеного договору дійсно рівними платежами в сумі 1459,53 грн погашала наявну заборгованість (а.с. 65-69).

Судом встановлено, що останній платіж на виконання умов договору від 17.04.2018 про погашення заборгованості, що існувала станом до 01.04.2018 відповідач сплатила 20.09.2019.

Натомість, починаючи з квітня 2018 року відповідач своєчасно поточні платежі не сплачувала, що підтверджено наданими нею квитанціями.

Починаючи з квітня 2018 року у відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість за наступний період.

Так, сума заборгованості за період з 01.05.2017 по 31.01.2019 склала 6892,51 грн.

Сума заборгованості за період з 01.01.2020 по 01.12.2021 склала 265,58 грн.

Всього борг складає 7158,09 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Тому з відповідача ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" підлягає стягненню сума заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.05.2017 по 01.12.2021 в розмірі 7158,09 грн та 3 % річних в сумі 1104,74 грн, нарахований індекс інфляції в розмірі 2599,98 грн, а всього 10862 грн 81 коп.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 29.11.2016 не є власником та/чи користувачем квартири АДРЕСА_1 , не є споживачем послуг позивача за вказаною адресою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строків позовної давності є безпідставним.

За нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Відповідачем ОСОБА_2 протягом періоду з травня 2017 року по листопад 2021 року вчинялися дії щодо сплати заборгованості з отримані послуги з теплопостачання, отже, вчинялися дії, що свідчать про визнання боргу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" суму заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.05.2017 по 01.12.2021 з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних в загальному розмірі 10862 грн 81 коп., з яких заборгованість за послуги в розмірі 7158,09 грн, 3 % річних в розмірі 1104,74 грн, нарахований індекс інфляції в розмірі 2599,98 грн.

В задоволенні позовних вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" понесені судові витрати в розмірі 2684 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", місцезнаходження 36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, код 03338030;

відповідач ОСОБА_2 ,місце проживання АДРЕСА_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 09.05.2023

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко