Справа № 301/2284/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довжанської сільської ради Хустського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до Довжанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка не залишила заповіту. Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_2 були її вдовець - ОСОБА_3 та син - позивач ОСОБА_1 . До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцеві. Спадщину спадкоємці прийняли, однак за отриманням свідоцтва про право на спадщину не зверталися. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , який заповіту не залишив. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є його син - позивач ОСОБА_1 . Позивач спадщину прийняв, але не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутній правовстановлюючий документ на нього. Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.

Ухвалою Іршавського райсуду від 05.07.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено на підготовче засідання.

Ухвалою Іршавського райсуду від 25.07.2023 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.56,57).

Відповідач - представник Довжанської сільської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності, відзиву на позов не подав (а.с.48,55).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с. 65).

Згідно виписки з погосподарської книги Довжанської сільради за 2001-2005 роки, забудовником та власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33). Житловий будинок збудований у 1970 році на земельній ділянці, що надана для забудови площею 0,03 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.34-39). Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 24.07.2023 року, вартість будинку становить 99990 грн. (а.с.63).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.06.2023 року (а.с.23). Заповіту ОСОБА_2 не складала.

Спакоємцями першої черги за ОСОБА_2 були її вдовець - ОСОБА_3 та син - позивач ОСОБА_1 (а.с.29,30). Інших спадкоємців першої черги нема.

Спадкоємці першої черги на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, тому в розумінні ст. 1268 ч.3 ЦК України є такими, що прийняли спадщину (а.с.31).

До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримували, однак, згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Розмір часток спадкоємців є рівними, тобто спадкоємці першої черги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 успадкували по частці житлового будинку.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 10.11.2021 року (а.с.24). Заповіту ОСОБА_3 не залишав.

До складу спадщини входить частина житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , які ОСОБА_3 успадкував після сметрі своєї дружини ОСОБА_2 .

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.

Єдиним спакоємцем за законом першої черги за ОСОБА_3 є його син - позивач ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем (а.с. 32).

З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутній правовстановлюючий документ на нього.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідач Довжанська сільська рада Хустського району (раніше Іршавського району), на території якої розташоване нерухоме майно, заперечень проти позову не подала.

Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку була ОСОБА_2 - мати позивача, спадкоємцем якої є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15 серпня 2023 року.

Головуюча: М. О. Пітерських