Справа № 490/3402/23
н/п 2/490/1759/2023
Центральний районний суд м. Миколаєв
УХВАЛА

08 травня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Шолох Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції про стягнення збитків та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 03.02.2023 року звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просить суд: під час розгляду Центральним районним судом м. Миколаєва скарги ОСОБА_1 від 17.10.2017 року на протиправну постанову Центрального відділу ДВС м. Миколаєва від 28.09.2017 року «про повернення виконавчого документу стягувачу»; під час розгляду Центральним районним судом м. Миколаєва скарги ОСОБА_1 від 18.09.2018 року на протиправні дії Центрального відділу ДВС м. Миколаєва та на рішення-повідомлення від 06.09.2018 «Про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання»; стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 184 456,97грн. в тому числі: компенсацію матеріального збитку в розмірі не стягнутої на його користь за рішення суду 65 806,97 грн; компенсацію моральної шкоди в розмірі 118 650, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що вимогою у даній справі є стягнення матеріальних збитків та компенсації за моральну шкоду, завдану бездіяльністю Центрального районного суду м. Миколаєва під час розгляду справи № 1423/19575/12 під головуванням суддів Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. та Черенкової Н.П.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 05.05.2023 року судової справи між суддями для розгляду справи визначено суддю Шолох Л.М.

Статтями 36, 37 та 38 ЦПК України визначені підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу підлягає відводу(самовідводу).

Відповідно до частини першої статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Так, відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини (аніж визначених у пунктах 1-4 цієї частини), що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07. 1997р.) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

У справі "Хаушильд проти Данії" ЄСПЛ зазначив, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості судді то ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до п.п. 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» суб`єктивний критерій - це особисті переконання та поведінка конкретного судді. Об`єктивний критерій - це факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви у безсторонності судді та оцінка того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення правомірних сумнівів в безсторонності (зовнішні ознаки).

ЄСПЛ нагадує, що «безсторонність», в сенсі п.1 статті 6 Конвенції має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (див., серед багатьох інших джерел, «Булут проти Австрії» (Bulut v. Avstria), рішення від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, та «Томан проти Швейцарії» (Thomann v. Switzerland), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, 825, п. 30). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПК України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006р. вказує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Предметом розгляду даної справи є стягнення компенсації за моральну шкоду, завдану тяганиною, допущеною Центральним районним судом м. Миколаєва при розгляді справи № 1423/19575/2012 під головуванням суддів Центрального районного суду м. Миколаєва Чулупа О.С. та Черенкової Н.П.

Отже, з метою забезпечення безстороннього і об`єктивного розгляду вирішення даної справи у суді та з метою запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та неупередженості в розгляді вказаної справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід та відвести суддю Шолох Л.М. від розгляду даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 40, 41, 258-260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відвести суддю Центрального районного суду м. Миколаєва Шолох Л.М. від розгляду цивільної справи № 490/3402/23 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства юстиції про стягнення збитків та моральної шкоди.

Справу передати для повторного автоматичного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Шолох