ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» травня 2023 року

м. Харків

справа № 953/15624/21

провадження № 22ц/818/607/23

провадження № 22ц/818/608/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Волобуєва О.О.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 ,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області, представниця відповідача Гвоздецька О. М.,

третя особа - слідчий слідчого відділу №3 Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотніков Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року в складі судді Губської Я.В. та додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2023 року в складі судді Губської Я.В.

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: слідчий Слідчого відділу №3 Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотніков Денис Вікторович, про захист честі, гідності та ділової репутації.

Позовна заява мотивована тим, що 12 вересня 2020 року вона набула у власність за договором купівлі-продажу житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер 625155300:00:006:0130 за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що 10 лютого 2021 року вона звернулась з заявою на ім`я голови Височанської ОТГ, до складу якої входять смт Бабаї про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та надання в приватну власність для будівництва та житлового обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер 625155300:00:006:0130 за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок земель житлової та громадської забудови Височанської ОТГ Харківського району Харківської області. Витягом з Державного земельного кадастру від 29 січня 2021 року про земельну ділянку з кадастровим номером 625155300:00:006:0130 підтверджується, що земельна ділянка розташована на землях житлової та громадської забудови.

Вказала, що технічна документація щодо даної земельної ділянки погоджена Бабаївською селищною радою, а її державна реєстрація відбулась ще 20 серпня 2020 року міськрайонним управлінням у Харківському районі та м. Люботині Головного управління Держкомзему у Харківській області. Тобто всі документи та порядок оформлення земельної ділянки відповідають чинному законодавству.

Посилалася на те, що 01 квітня 2021 року слідчим Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотніковим Д.В. направлено листи за місцем її роботи, а саме до Харківського національного медичного університету, в якому вона займає посаду завідувача кафедри медицини невідкладних станів, анестезіології та інтенсивної терапії та до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, в якому вона працює за сумісництвом.

Зазначила, що з цих листів їй стало відомо, що слідчим Слідчого відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за процесуальним керівництвом Харківської окружної прокуратури Харківської області здійснюється кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000233 від 03 грудня 2020 року за частиною 2 статті 197-1 КК України за фактом самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні та встановлення невстановленими особами паркану на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області.

У листі № 4071/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я ректора Харківського національного медичного університету та у листі № 4072/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» зазначено, що нібито вона не з`являється на виклики слідчого і це нібито може негативно впливати на репутацію університету, лікарні та свідчити про її причетність до вчинення якогось злочину.

Крім того, у листах зазначено, що вона самовільно зайняла земельну ділянку. Тим самим її звинуватили у вчиненні злочину, передбаченому частиною 2 статті 197-1 КК України, порушуючи принцип презумпції невинуватості.

Посилалась на те, що вона не має ані статусу підозрюваної, ані обвинуваченої, викликалась на допит в якості свідка, а тому ніхто не має права фактично словесно звинувачувати її у вчиненні злочину. Вказала, що в листах чітко вказано про її причетність до злочину, а тому поширювання такої недостовірної інформації посадовою особою слідчим Сотніковим Д.В. змусило її виправдовуватись та доводити свою порядність та законослухняність.

Просила визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і завдає шкоди діловій репутації інформацію стосовно ОСОБА_1 , поширену слідчим Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотніковим Д.В. шляхом направлення листів № 4071/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року до Харківського національного медичного університету та № 4072/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова»;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області протягом десяти днів після набрання рішенням законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом направлення листа до Харківського національного медичного університету із зазначенням у нього такого тексту: «Поширена в листі № 4071/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року за підписом слідчого Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотнікова Д.В. інформація стосовно ОСОБА_1 щодо самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, встановлення паркану на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області не відповідає дійсності. Окрім цього, ОСОБА_1 непричетна до вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України та не уникала від надання важливих для слідства показів»;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області протягом десяти днів після набрання рішенням законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом направлення листа до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» із зазначенням у нього такого тексту: «Поширена в листі № 4072/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року за підписом слідчого Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотнікова Д.В. інформація стосовно ОСОБА_1 щодо самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, встановлення паркану на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області не відповідає дійсності. Окрім цього, ОСОБА_1 непричетна до вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України та не уникала від надання важливих для слідства показів»; стягнути суму сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і завдає шкоди діловій репутації, інформацію стосовно ОСОБА_1 , поширену слідчим Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотніковим Д.В. шляхом направлення листів № 4071/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року до Харківського національного медичного університету та № 4072/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова»; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області протягом десяти днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом направлення листа до Харківського національного медичного університету із зазначенням у нього такого тексту: «Поширена в листі № 4071/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року за підписом слідчого Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотнікова Д.В. інформація стосовно ОСОБА_1 щодо самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, встановлення паркану на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області не відповідає дійсності; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області протягом десяти днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом направлення листа до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» із зазначенням у нього такого тексту: «Поширена в листі № 4072/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року за підписом слідчого Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотнікова Д.В. інформація стосовно ОСОБА_1 щодо самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, встановлення паркану на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області не відповідає дійсності; в задоволенні решти вимог відмовлено; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2023 року вимоги представника позивача адвоката Пироженка О.С. задоволено частково, стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у сумі 7000,00 грн.

На вказані судові рішення Головне управління Національної поліції до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення та додаткове рішення скасувати, прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні судового рішення суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу, зокрема, на те, що на підставі колективної заяви мешканців смт Бабаї Харківського району Харківської області 03 грудня 2020 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 197-1 КК України. Під час розслідування встановлено, що порушення вчинено володільцями та користувачами земельних ділянок, розташованих по АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки АДРЕСА_1 . Зазначив, що у телефонній розмові з позивачкою, вона пообіцяла прибути за викликом до слідчого, однак не з`явилась. Надалі на телефонні дзвінки не відповідала. В подальшому ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 135 КПК України направлені повістки про виклик до слідчого за місцем роботи, на які вона не з`явилась. Вважав, що листи із зазначенням обставин виклику з додатками у вигляді повісток про виклик до органу досудового розслідування не є приниженням честі, гідності та ділової репутації позивачки. Вказав, що листи слідчого містять лише підставу виклику в якості свідка. Жодної інформації щодо неправдивих відомостей про позивачку, ганьбить її честь, гідність чи ділову репутацію в них немає. ОСОБА_1 самостійно сприйняла цю інформацію як обвинувачення. Це її власні внутрішні переконання та домисли. Щодо стягнення правничої допомоги зазначив, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що дана справа не є складною. Судових засідань не було. Наданими документами не підтверджено обґрунтованість, фактичний обсяг та факт понесення позивачкою витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі та не є співмірним витратам щодо складності справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом та обсягом наданих послуг.

01 травня 2023 року до суду апеляційної інстанції від представника позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вважав, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга необгрунтованою. При цьому акцентував увагу суду на тому, що спосіб направлення повісток, обраний слідчим не передбачений КПК України, адже Закон не містить дозволу порушувати презумпцію невинуватості навіть тоді, коли уповноваженому суб`єкту вважається, що викликана особа не реагує на виклик. Позивачка телефонувала слідчому та просила у зв`язку з її зайнятістю приїхати його до неї на роботу для проведення допиту. На думку представника, в діях слідчого ОСОБА_3 встановлено всі елементи юридичного складу правопорушення. Зазначив, що саме в листах, які направлені в установи, де працює позивачка, міститься негативна інформація, яка порушує принцип презумпції невинуватості. В листах чітко зазначено, що позивачка причетна до злочину. Листи не містять оціночні судження. Вони направлені посадовою особою. Щодо витрат на правничу допомогу вказав, що витрати на суму 10 000,00 грн є реальними та підтвердженими матеріалами справи. Їх часткове задоволення в розмірі 7 000, 00 грн викликане виключно частковим задоволенням позовних вимог позивачки.

24 квітня 2023 року до суду апеляційної інстанції від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог надійшли письмові пояснення, в яких слідчий Сотніков Д. В. зазначив, що жодної мети принизити честь, гідність або нашкодити діловій репутації ОСОБА_1 ним не переслідувалося. На виклики ОСОБА_1 не з`являлася, на телефонні дзвінки не відповідала, тому вирішено було за її місцем роботи направити повістки про виклик для дачі пояснень в якості свідка, так як вона може володіти важливими для слідства відомостями, як власник земельної ділянки. Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 не складалося, тому її твердження щодо того, що її звинувачено у вчинення кримінального правопорушення, чим порушено її конституційне право, є безпідставними.

В суді апеляційної інстанції представник позивачки заперечував проти задоволення апеляційної скарги та підтримав вимоги відзиву на апеляційну скаргу.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області необхідно задовольнити частково, рішення та додаткове рішення суду скасувати.

Рішення та додаткове рішення суду першої інстанції мотивовані тим, що інформація, яка поширена в листах, адресованих до Харківського національного медичного університету та Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» про розпочате розслідування щодо позивачки, порушує принцип презумпції невинуватості.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за договором купівлі-продажу від 12 вересня 2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Я.В. за № 4084 ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :00:006:0130 (а.с.10).

10 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась з заявою на ім`я голови Височанської ОТГ, до складу якої входять смт Бабаї про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання в приватну власність для будівництва та житлового обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані на земельній ділянці площею 0,12 га, кадастровий номер 625155300:00:006:0130 за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок земель житлової та громадської забудови Височанської ОТГ Харківського району Харківської області (а.с.11).

З відповіді Височанської селищної ради Харківського району Харківської області № 03-09/887 від 19 квітня 2021 року вбачається, що надана до селищної ради технічна документація із землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :00:006:0130 площею 0,12 га в АДРЕСА_1 відповідає встановленим чинним законодавством вимогам. Протоколом засідання постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, екології, будівництва, архітектури, розвитку інфраструктури від 12 лютого 2021 року відкладено питання щодо затвердження технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та передачі її у власність ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з чисельними скаргами громадян. Протоколом засідання постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, екології, будівництва, архітектури, розвитку інфраструктури від 30 березня 2021 року запропоновано затвердити на черговій сесії Височанської селищної ради технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та передати її у власність ОСОБА_1 . Вказане питання було винесено на VI сесію Височанської селищної ради VIІІ скликання. Також на вищевказаній сесії була присутня ОСОБА_4 разом з іншими мешканцями смт Бабаї, від яких надійшло колективне звернення з проханням зняти з розгляду порядку денного і передати на доопрацювання та більш глибоке вивчення документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки та передачі її у власність ОСОБА_1 , оскільки на їх думку документація складена з порушенням. В зв`язку з викладеним депутатами Височанської селищної ради було створено робочу групу, якій доручено перевірити викладену інформацію у колективному зверненні (а.с.13).

Рішенням VIІ сесії VIІІ скликання Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 24 травня 2021 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :00:006:0130 площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 261517054 від 15 червня 2021 року, земельну ділянку, кадастровий номер :00:006:0130 площею 0,12 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 (а.с.27).

Із довідки № 458/02 від 28 липня 2021 року Харківського національного медичного університету вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює на посаді завідувача кафедри медицини невідкладних станів, анестезіології та інтенсивної терапії Харківського національного медичного університету (а.с.14,83).

Як вбачається з довідки № 338/03-п від 28 липня 2021 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ОСОБА_1 працює за сумісництвом в даній лікарні на посаді лікаря-анастезіолога відділення анестезіології на 12 ліжок для інтенсивної терапії хворих зі сполученою травмою з 01 січня 2006 року. В лікарні працює з 03 грудня 2004 року (а.с.17,84).

03 грудня 2020 року до ЄРДР прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 0000233 за частиною 2 статті 197-1 КК України на підставі колективної заяви мешканців смт Бабаї Харківського району Харківської області, які повідомили, що внаслідок порушень водного законодавства України з боку невстановлених осіб та самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні, встановлення ними паркану на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області завдається шкода навколишньому середовищу.

З листів слідчого Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотнікова Д.В. № 4071/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я ректора Харківського національного медичного університету та у листі № 4072/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» вбачається, що Слідчим відділом поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за процесуальним керівництвом Харківської окружної прокуратури Харківської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000233 за ознаками частини 2 статті 197-1 КК України за фактом самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні та встановлення невстановленими особами паркану на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області, чим завдається шкода навколишньому середовищу. Власником земельної ділянки, та особою, якою самовільно зайнято земельну ділянку в охоронній зоні та встановлено паркан на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області є ОСОБА_1 , яка є завідувачем кафедри медицини невідкладних станів, анестезіології та інтенсивної терапії Харківського національного медичного університету та в корпусі № 2 Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова». В листах зазначено, що ОСОБА_1 на виклики до слідчого не з`являється, всіляко уникає від надання важливих для слідства показів, що свідчить про можливу причетність ОСОБА_1 до вчинення вказаного злочину, що може негативно вплинути на репутацію Університету та Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова». На підставі викладеного вище, з метою швидкого, повного та неупередженого проведення досудового розслідування вказаного злочину та встановлення істини у справі просив повідомити ОСОБА_1 про необхідність з`являтись на виклики до слідчого та прокурора, що передбачено чинним КПК України. Також, у листах просив надати на адресу Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області характеристику на ОСОБА_1 (а.с.16,20).

Як вбачається з відповіді № 83аз/119-12/01-2021 від 25 червня 2021 року Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Харківській області вбачається, що старший лейтенант поліції ОСОБА_3 з 01 лютого 2021 року перебуває на посаді слідчого Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с.24).

Згідно з частиною першою статті 28, частиною четвертою статті 32 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Частиною першою статті 201 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема честь, гідність і ділова репутація.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Водночас, стаття 68 Конституції України визначає, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

У національному законодавстві право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань підлягає реалізації з урахуванням обов`язку не поширювати недостовірну та таку, що ганьбить гідність, честь чи ділову репутацію іншої особи, інформацію.

За змістом статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, їх недоторканність, а також на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист своєї гідності, честі та ділової репутації.

Згідно з частиною першою статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

За приписами частин першої, четвертої, шостої, сьомої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За змістом частини першої статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством (частина перша статті 201 ЦК України).

Отже, право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта (підприємця).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин: 1) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; 2) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; 3) поширена інформація є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності; 4) поширена інформація порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Приниженням ділової репутації суб`єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності, у зв`язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

В цій справі судом першої інстанції було досліджено вищевказані листи на предмет наявності недостовірної інформації, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , і зроблено висновок про те, що на час поширення оспорюваної інформації у відношенні позивача не було складено та їй не було оголошено (вручено) підозру у тому кримінальному провадженні, про яке повідомляв відповідач. Позивачка не мала процесуального статусу підозрюваної (обвинуваченої) у вказаному провадженні, а отже, поширена відповідачем інформація про пов`язаність позивачки з будь-якими провадженнями є недостовірною та не підтверджена належними і допустимими доказами.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

За змістом положень частини першої статті 214 КПК України та статті 2 КК України обов`язковій реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Пунктом 17 частини першої статті 3 КПК України визначено, що слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

У даній справі, заявивши позовні вимоги про визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивачки інформацію, поширену слідчим Слідчого відділу № 3 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотніковим Д.В. в листах № 4071/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я ректора Харківського національного медичного університету та у листі № 4072/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», ОСОБА_1 фактично просила суд в порядку цивільного судочинства спростувати інформацію (відомості), які містяться у документах, що належать до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000233 від 03 грудня 2020 року та є предметом доведення у рамках цього кримінального провадження.

Стаття 222 КПК України встановлює недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування. Відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

У статті 17 КПК України закріплений принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Відповідно до частини другої статті 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною другою статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових)дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що листи № 4071/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я ректора Харківського національного медичного університету та лист № 4072/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» складені слідчим з однією метою - повідомити ОСОБА_1 про необхідність з`являтись на виклики до слідчого та прокурора, що передбачено чинним КПК України, для отримання від неї необхідної для слідства інформації під час розслідування кримінального провадження, яке відкрите за ознаками частини 2 статті 197-1 КК України за фактом самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні та встановлення невстановленими особами паркану на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області та мають інформаційний характер.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні, чи з метою створення поза його межами передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, неналежним або недопустимим. Такі позови не підлягають судовому розгляду. У відкритті провадження за ними слід відмовляти на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, а у разі, якщо провадження було відкрите, - закривати його на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 (провадження № 14-87цс20).

Приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені, зокрема, у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 454/143/17-ц (пункт 59), від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (пункти 42, 66), від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц (пункт 37), від 20 березня 2019 року у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 36), від 18 вересня 2019 року у справі № 638/17850/17 (пункт 5.30), від 08 листопада 2019 року у справі № 910/7023/19 (пункт 6.20), від 18 грудня 2019 року у справі № 688/2479/16-ц (пункт 30), від 26 лютого 2020 року у справі № 1240/1981/18 (пункт 30), від 28 квітня 2020 року у справі № 607/15692/19 (пункт 45).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Тлумачення частин 1,2 статті 2, статті 11 ЦПК України свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання спору про захист честі, гідності та ділової репутації не для захисту цивільних прав та інтересів) не повинен використовуватися учасниками для спростування набуття позивачем статусу підозрюваного в кримінальному провадженні та/або спростування факту про повідомлення особи про підозру в кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що даний позов пред`явлено для спростування позивачкою наявності в її діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України, статусу у неї підозрюваної чи обвинуваченої та спростування факту причетності до самовільного зайняття земельної ділянки, кадастровий номер :00:006:0130 площею 0,12 га в охоронній зоні, встановлення паркану на землях водного фонду на території земельної ділянки « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт Бабаї Харківського району Харківської області. У свою чергу відповідні відносини не є цивільними й не стосуються майнового чи немайнового цивільного права або інтересу ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції не врахував, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивачки у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивачка використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.

Також, суд першої інстанції не звернув увагу, що не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на спростування наявності в діях позивачки ознак кримінального правопорушення, наявності у неї статусу підозрюваної чи обвинуваченої та спростування факту причетності до скоєння злочину, передбаченого нормами КК України, та ініціювання позовного провадження з такою метою, а тому такий позов не підлягає судовому розгляду.

Відсутність у позивачки юридичної можливості спростувати інформацію, відображену у листах слідчого, поза межами кримінального процесу є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм процесуального права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті. Остання досягається гарантуванням того, що аргументи позивачки про недостовірність відповідної інформації має перевірити суд у відповідних кримінальних проваджень, в яких дані, зафіксовані у листах слідчого, є відомостями про стан виконання кримінальних проваджень чи опис складу злочину.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Однією з підстав для закриття провадження у справі є те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу. Оскаржувані судові рішення (основне та додаткове, яке стосувалося стягнення витрат на правничу допомогу) - скасувати, а провадження у справі про захист честі і гідності, а саме визнання недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує честь, гідність ОСОБА_1 інформацію, яка викладена в листах слідчого Слідчого відділу поліції № 3 Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотнікова Д.В. № 4071/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я ректора Харківського національного медичного університету та у листі № 4072/119-90/24-2021 від 01 квітня 2021 року на ім`я головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова») та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області спростувати поширену недостовірну інформацію - закрити.

Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду у постановах від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 (провадження № 14-87цс20), від 25 листопада 2020 року у справі № 760/16924/18 (провадження № 61-14643св19), від 09 грудня 2020 року № 642/2581/17 (провадження № 61-8189св19), від 22 червня 2022 року у справі № 523/10620/18 (провадження № 61-9583св21), від 14 вересня 2022 року у справі № 947/26115/20 (провадження № 61-1045св22).

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 4 ч. 1 ст.374, ст.377, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2023 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа: слідчий слідчого відділу №3 Харківського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Сотніков Денис Вікторович, про захист честі, гідності та ділової репутації закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 09 травня 2023 року.