Провадження № 2/761/7089/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

встановив:

У липні 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Разом з тим, згідно з вимогами ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу. Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Позивач ОСОБА_1 вказує, свою адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , що не відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва, а відноситься до дислокації Чортківського району Тернопільської області, також позивач вказує, що адреса його фактичного місця проживання/перебування є: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва.

Позивач в позові зазначає, що зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вищевказана адреса територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва, а відноситься до дислокації Чортківського району Тернопільської області.

Позивач обґрунтовує звернення саме до Шевченківського районного суду м. Києва з посиланням на ч. 1 ст. 28 ЦПК України, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Крім того, позивач вказує, що розгляд справи саме Шевченківським районним судом м. Києва відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів його сина, оскільки він продовжує проживати разом із ним по АДРЕСА_3 , що у Шевченківському районі м. Києва, де відвідує заклад дошкільної освіти. У зв`язку із чим позивач вважає, що дана справа підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Таким чином, позивач вказує, що його фактичне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , і на його утримання перебуває малолітня дитина, тому позивач вважає, що є всі підстави для звернення до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом.

Відповідно до вимог ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: - місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; - місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до ч.1 ст. 4 вказаного Закону особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

При цьому, до матеріалів справи не долучено доказів, що зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до дислокації Шевченківського району м. Києва, а також позивачем не підтверджено, а отже позивачем не обґрунтовано підстави для звернення з вказаним позовом саме до Шевченківського районного суду м. Києва.

А тому, в даному випадку відсутні підстави для розгляду справи саме Шевченківським районним судом м. Києва.

Таким чином, враховуючи, що зареєстроване місце проживання позивач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , вищевказана адреса територіально відноситься до дислокації Чортківського району Тернопільської області, що відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Борщівського районного суду Тернопільської області.

Згідно із ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, суддя прийшов до висновку, що матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, слід передати на розгляд до Борщівського районного суду Тернопільської області, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказаний позов.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, - передати на розгляд до Борщівського районного суду Тернопільської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Суддя: