КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/411/2023
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Коцюрби О.П.,
за участю секретаря судового засідання Хоменко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Ситого В`ячеслава Олеговича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Клаас Україна» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Клаас Україна» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Клаас Україна» (надалі ТОВ «Клаас Україна») про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 березня 2023 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У березні 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшли заяви ТОВ «Клаас Україна» про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, які є ідентичними за своїм змістом, а тому підлягає до розгляду як одне клопотання.

Заяви обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного 10.09.2021 між ТОВ «Клаас Україна» та АО «Юридична фірма «Іляшев та Партнери» договору про надання правової допомоги № 2354-899 розмір почасової ставки становить від 120 Євро до 360 євро.

Зазначено, що за представництво інтересів ТОВ «Клаас Україна» в районному суді товариство сплатило 206 249 грн 38 коп., а за апеляційну інстанцію підлягає до сплати 585 198 грн.

З огляду на що, заявник просить стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у загальному розмірі 791 447 грн 38 коп. пов`язані з правничою допомогою.

У запереченнях на заяву ТОВ «Клаас Україна» ОСОБА_1 просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 791 447 грн 38 коп., посилаючись за змістом на те, що заявлена сума не відповідає критеріям справедливості, розумності та співмірності, оскільки заявлена одна позовна вимога немайнового характеру про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, за яку сплачено судовий збір у розмірі 908 грн.

Крім того вказує, що заявляючи таку значну суму відповідачем не враховано майновий стан позивача, що сплачує аліменти на утримання неповнолітню дитину, втратив роботу у жовті ні 2021 року та в подальшому постраждав від тривалої збройної агресії російської федерації проти України.

У судовому засіданні адвокат Ситий В.О. в інтересах ТОВ «Клаас Україна» підтримав клопотання та просив його задовольнити, ОСОБА_1 , заперечував проти задоволення клопотання та просив його відхилити.

Перевіривши матеріали справи, доводи клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

У відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу та вчинення інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Як убачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву представник відповідача адвокат Ситий В.О. вказав, що відповідач очікує понести у зв`язку з підготовкою, подачею даного відзиву, необхідних процесуальних документів, представництва інтересів в Оболонському районному суді м. Києва, що складається з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі гонорару, які орієнтовно складуть еквівалент 5 500 євро (а.с. 81 т.1).

Встановлено, що 07 березня 2023 року постановою Київського апеляційного суду рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 вересня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Подаючи клопотання про ухвалення додаткового рішення, представник відповідача з урахуванням відмови у позові просив вирішити питання судових витрат на правничу допомогу, як в суді першої так і апеляційної інстанції, що разом складає 791 447 грн 38 коп.

На підтвердження своїх повноважень на ведення справи в інтересах ТОВ «Клаас Україна» надав копії наступних документів:

- договір № 2354-899 про надання правової допомоги від 10 вересня 2021 року укладений між ТОВ «КЛААС Україна» та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Ілляшев та Партнери» (а.с. 152-154 т.2);

- додаткову угоду № 1 від 17 грудня 2021 року до договору про надання правової допомоги № 2354-899 від 10 вересня 2021 року (а.с.155 т.2);

- додаткову угоду № 2 від 30 грудня 2021 року до договору про надання правової допомоги № 2354-899 від 10 вересня 2021 року (а.с.156 т.2);

- умови надання юридичних послуг Юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» (діють з 01.03.2011) (а.с 157-159 т.2);

- додаток до договору № 2 - завдання щодо надання правової допомоги від 20 червня 2022 року на травень 2022 року, де визначено фіксовану суму за послуги в розмірі 5 500 євро, в гривневому еквіваленті, склало 169 031 грн 68 коп., що підтверджується рахунком № 37008 . Зазначене та перелік проведених робіт вбачається з додатку до акту надання послуг №346 від 25.08.2022 року (а.с. 160-165 т.2).

- додаток до договору №3 до Договору згідно з яким Юридична фірма в червні та липні 2022 року надано правову допомогу по захисту і представництву інтересів Клієнта в Оболонському районному суді міста Києва у справі в розмірі 1000 євро, що в гривневому еквіваленті складає 37 217 грн 70 коп., що підтверджується виставленим рахунком № 37452 від 20.06.2022. Перелік проведених робіт наведений в додатку до акту надання послуг №348 від 30.08.2022 (а.с. 165-169 т.2).

- додаток до договору №4 згідно з яким за представництво інтересів ТОВ «Клаас Україна» в Київському апеляційному суді, ТОВ «Клаас Україна» та Юридична фірма зафіксували вартість послуг в розмірі 15000 євро, що в гривневому еквіваленті складає 585 198 грн, що підтверджується рахунком №39226 від 08.03.2023.Перелік проведених робіт наведений в додатку до акту надання послуг №123 від 08.03.2023 року (а.с. 170-176 т.2).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 06 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Убачається, що позивач заперечуючи проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначав, що заявлений розмір витрат на адвокатські послуги явно не відповідають критеріям справедливості, розумності, співмірності та суті позовних вимог, а також його майновому стану.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав подані ним заперечення. Вказав, що заявлене клопотання не відповідає також критеріям розумності і співмірності його майновому стану, остільки у жовтні 2021 року він втратив роботу й лише у березні 2023 року зміг працевлаштуватися.

З огляду на викладене, а також урахуванням конкретних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав до часткового задоволення поданої по справі заяви й відшкодування понесених відповідачем додаткових витрат під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, хоча адвокатом Ситим В.О. не було долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення документів щодо фактичної сплати ТОВ «Клаас Україна» витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 585 198 грн, окрім виставленого рахунку та акту надання послуг, суд вважає, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20 (провадження № К/9901/29763/20).

Водночас, з урахуванням обставин справи та долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до стягнення в повному розмірі витрат з позивача.

Розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Встановлено, що вимогою позову було питання про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, було скасовано рішення районного суду та задоволено апеляційну скаргу відповідача, в позові відмовлено, з урахуванням чого у останнього є право на відшкодування сплачених коштів на послуги адвоката.

Визначаючи розмір понесених витрат на правничу допомогу адвоката апеляційний суд враховує складність справи, обсяг наданих послуг, ціну позову.

Між тим, колегія суддів вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, вони не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, та з урахуванням зазначених обставин, а також складності справи та фактично виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням поданого позивачем заперечення щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, а також його матеріального стану, колегія суддів вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Клаас Україна» витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 30 000 грн та в суді апеляційної інстанції 20 000 грн, що разом складає 50 000 грн.

У задоволенні заяви у іншій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Ситого В`ячеслава Олеговича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Клаас Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Клаас Україна» 50 000 грн судових витрат пов`язаних з правничою допомогою.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 травня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: