Справа № 677/1140/22
Провадження № 2/677/167/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

29.09.2023 року м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

у складі головуючого - судді: Шовкуна В.О.,

за участю секретарів судового засідання Коломієць Л.В., Демчишиної Ю.В.,

учасники справи (сторони):

позивач: ОСОБА_1 ,

законний представник позивача: ОСОБА_2 ,

представник позивача - адвокат Головатюк Л.А.,

відповідач: ОСОБА_3 ,

представник відповідача - адвокат Лукіянчук О.М.,

представник третьої особи - Ємець Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рух справи

Позивач ОСОБА_1 14.09.2022 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Радісне Красилівського району Хмельницької області. Його батьками є: мати - ОСОБА_4 , та батько - відповідач по справі ОСОБА_3 . Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 15.04.2013 року шлюб між його батьками було розірвано. Після розірвання шлюбу він залишився проживати з мамою в с. Радісне, де проживає і до цього часу. З липня 2012 року відповідач проживає окремо. З того часу він не займався і не займається його вихованням, не піклувався і не піклується про нього, не проявляв та не проявляє заінтересованості в його подальшій долі. Відповідач ні одного разу не був у школі, не цікавився його навчанням, не цікавиться його станом здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток. Відповідач не спілкується з ним в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, його інтересів, не створює умов для утримання ним освіти - створились умови, які шкодять його інтересам. З раннього дитинства він не відчуває батьківської ласки, підтримки, поради, батьківського піклування від відповідача. Він є чужою для нього людиною. Всі роки його свідомого життя відповідач, як батько, не був біля нього. Позивач не відчував, що відповідач його любить, що він йому дорогий та потрібний.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його мама померла. Він залишився проживати з бабусею та дядьком, які піклуються про нього, люблять та підтримують його, займаються його вихованням, дбають про його майбутнє. Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у житті позивача, та його вихованні. Всі питання щодо його виховання вирішували мама, бабуся та його дядько (мамин брат).

Батьківська участь відповідача у його житті фактично обмежувалась лише сплатою аліментів у визначеному розмірі, стягнення яких у зв`язку із смертю мами припинилось.

На підставі наведеного, просив позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно нього - неповнолітнього сина ОСОБА_1 , а також стягнути з відповідача на його користь понесені витрати по сплаті судового збору.

Аргументи учасників справи

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позов, у якому позовні вимоги сина про позбавлення його батьківських прав не визнав, та вказав, що після розірвання шлюбу 15.04.2013 року з ОСОБА_4 за їхньої спільною домовленістю син ОСОБА_5 залишився проживати з матір`ю в с. Радісне Красилівського району Хмельницької області. За рішенням суду згідно виконавчого листа № 677/266/13-ц від 13.03.2013 року він щомісячно сплачував ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, що стягувалися з його заробітної плати. Крім того, він приймав участь у вихованні сина: відвідував його в школі, дома, цікавився його успішністю у навчанні, здоров`ям, купував необхідні йому речі, дарував подарунки, придбав для сина телефон для спілкування з ним. Він не полишав сина, цікавився його життям та приймав участь у його житті. Після розлучення з матір`ю ОСОБА_5 , він кожного року їздив до сина в Радіснянську школу, де син навчається, на 1 вересня, на свято ОСОБА_6 (19 грудня), на його день народження з подарунками та смаколиками, з мандаринами, які син дуже любить, на день народження привозив торт. Бувало, що викликав сина з уроку. Вказав, що відвідував сина разом із своїми батьками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , своєю сестрою ОСОБА_9 , хрещеним батьком ОСОБА_10 , які також мали та мають бажання спілкуватися з ОСОБА_5 завжди раді його бачити і цікавляться його життям. В жовтні 2019 року, на день народження ОСОБА_5 , він разом із своїми батьками приїхали в школу його привітати та подарувати подарунки, але його не було там, тоді вони приїхали до нього додому, мати ОСОБА_5 запросила їх до хати, вони привітали ОСОБА_5 , тривалий час спілкувалися, разом з ОСОБА_5 тоді сфотографувалися. Він постійно, по мірі можливостей спілкується із сином по телефону, переписуються в Телеграмі. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, син ОСОБА_5 проживав і проживає з бабою ОСОБА_2 в с. Радісне. Він разом із батьками та сестрою приїжджали на похорон підтримати ОСОБА_5 , надали йому грошову матеріальну допомогу. Після смерті ОСОБА_4 , при досягнення ОСОБА_5 14 років він разом із ним зверталися до міграційної служби щодо оформлення та видачі Назару паспорта громадянина України. У зв`язку із закриттям виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , у зв`язку із смертю стягувача, ним було відкрито дитячий картковий рахунок в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , яку він щомісячно поповнював в розмірі від 1000 грн. до 2000 грн., картку він передав для користування сину ОСОБА_5 . Відповідач зазначив, що він має бажання, намір та можливість утримувати та виховувати сина. Спочатку син також мав бажання жити з ним, але ОСОБА_2 , маючи вплав на його сина, налаштувала його проти нього, оскільки між ним та ОСОБА_2 існують давні неприязні стосунки. Через недовгий час після смерті матері ОСОБА_5 , ОСОБА_2 вимагала від нього, щоб він відмовився від своїх батьківських прав на свою дитину, з тих мотивів, що тоді ОСОБА_5 , як дитина-сирота, буде отримувати додаткові кошти. Він повідомив, що наміру відмовлятися немає, навпаки, має велике бажання брати активну участь у вихованні свого сина, надавати йому матеріальну та моральну допомогу, створювати для нього гарні умови проживання та навчання. Але налаштований проти нього ОСОБА_2 його син відмовляється з ним спілкуватися, відмовляється переїжджати до нього жити, веде себе так, ніби боїться висловити свою думку, щоб не образити бабусю. Відповідач також зазначив, що він неодноразово телефонував до ОСОБА_2 з проханням відпустити до нього в с. Заслучне Назара, щоб він спілкувався з його братиком, адже він створив нову сім`ю, в якій Назара раді бачити і хочуть, щоб він з ними жив, вони влаштували для нього кімнату. Назар один раз приїжджав до нього в с. Заслучне в його нову сім`ю, йому сподобалось, він хотів ще приїжджати, але ОСОБА_2 не дозволяла ОСОБА_5 з ним спілкуватися, зістрічатися та до нього приїжджати. В грудні 2021 року він звертався до Щиборівської сільської ради із заявою про надання допомоги у вирішенні конфліктної ситуації щодо визначення місця проживання ОСОБА_5 , але у зв`язку з тим, що з 14 років дитина має право сама обирати своє місце проживання, то місце проживання ОСОБА_5 за його вибором залишилось в с. Радісне. В серпні 2022 року до нього звернувся рідний дядько ОСОБА_5 (син ОСОБА_2 ) ОСОБА_11 з пропозицією відмовитися від батьківства ОСОБА_5 , але він йому відмовив. Тоді його став просити ОСОБА_5 відмовитись від нього, тому що дядько ОСОБА_11 пообіцяв йому оформити опікунство над ним і виїхати разом із ОСОБА_5 за кордон в Естонію, пообіцяв влаштувати його на навчання, пообіцяв йому гарне життя. Він на дану пропозицію сина відмовився, така розмова в них була неодноразово. Він категорично проти відмовитися він сина ОСОБА_5 , він може і хоче його виховувати, допомагати йому у навчанні та приймати активну участь у його житті. У зв'язку із наведеним відповідач просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, суду пояснив, що звернутися до суду з даним позовом його спонукало те, що йому не було достатньо спілкування з батьком. Батько йому телефонував, бувало, просто так - без спеціальної нагоди, але йому (позивачу) не хочеться з ним спілкуватися, бо він батька не знає. Не може суду пояснити, чому він не хотів спілкуватися з батьком. Позбавлення відповідача батьківських прав стосовно нього в майбутньому надасть йому більше матеріальних благ (наприклад - вступ до ВУЗу) Батько приїжджав до нього в школу на день народження. Бувало, що він звертався до батька завести його до лікарні, батько купляв йому ліки. Він ображений на батька, за те, що той його покинув у 4-річному віці.

Представник позивача ОСОБА_12 позовні вимоги підтримала, зазначила, що батько не виконує батьківських обов`язків, а тому маються всі підстави, щоб позбавити останнього батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги позову не визнав, з підстав, наведених у відзиві. Зазначив, що він не ухилявся від виконання батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_5 , проте йому створювали перешкоди у спілкуванні з сином. Зазначив, що він любить усіх своїх дітей, і проти позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 .

Представник відповідача адвокат Лукіянчук О.М. просила у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5 , він вживає заходів щодо налагодження стосунків із дитиною, виявляє інтерес до дитини, надає матеріальну підтримку, хоче, щоб син проживав разом із ним.

Представник третьої особи Шостацька Н.В. у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, вказала, що висновок органу опіки та піклування Щиборівської сільської ради був наданий, відповідно до вказаного висновку позовні вимоги не підтримує.

Представник третьої особи Ємець Ю.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Висновок органу опіки та піклування відповідає вимогам закону. Ними вживалися відповідні заходи, однак, на жаль, Позивач негативно налаштований, сторонам потрібен час, щоб налагодити відносини, однак вагомих підстав для позбавлення батьківських прав Відповідача вони не вбачають. Також зазначила, що відмовитися від картки, куди перераховує грошові кошти Відповідач для свого сина (Позивача) це була ініціатива бабусі, з якою проживає на даний момент Позивач. Це було здійснено в приміщенні Щиборівської сільської ради, в її присутності та сільського голови.

Позиція суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Короткий зміст фактичних обставин справи

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 08.11.2007 року серії НОМЕР_1 , виданим Щиборівською сільською радою Красилівського району Хмельницької області ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 5).

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 14.05.2013 року у справі № 308/8567/13-ц шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано (а.с. 8).

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу батьків проживав з матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.11.2021 року. (а.с. 9).

Довідкою від 15.08.2022 року № 218, виданою Щиборівською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 проживає разом із бабою ОСОБА_2 , дідом ОСОБА_15 (співмешканець ОСОБА_2 ), дядьком ОСОБА_11 , сестрою ОСОБА_16 (а. с. 10).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 16.08.2022 року, службою у справах дітей та сім`ї Щиборівської сільської ради проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Встановлено, що будинок за даною адресою є одноповерховим, складається з 4 кімнат, з ремонтом, в доброму стані. Дитина має окрему кімнату; чиста постільна білизна; місце для виконання домашніх завдань; дитина забезпечена всім необхідним: предмети шкільні та побутові. За цією адресою проживають ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - власник, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - співмешканець, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - внучка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - внук. Дохід сім`ї - 6000 грн. ( дві пенсії та державна допомога по втраті годувальника). Сім`я утримує велику кількість свійських тварин.

Відповідно до довідки Радісненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 47 від 15.08.2022 року батько учня 9 класу вказаної шкоди ОСОБА_1 - ОСОБА_17 контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. (а.с. 12).

Класний керівник Пушко Т.В. та директор шкоди ОСОБА_18 у характеристиці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зазначають особисті якості ОСОБА_1 позитивно (до виконання громадських доручень ставиться дбайливо, бере активну участь у громадському житті класу, має гарне почуття гумору, товариський, має багато друзів, розсудливий, не піддається чужому впливу, врівноважений, зі старшими завжди чемний, не схильний до протиправної поведінки), щодо здібностей дитини до навчання вказали, що він зарекомендував себе як відповідальний учень, може швидко запам`ятовувати навчальних матеріал, але лише на короткий час, має недостатній самоконтроль за власною діяльністю, що призводить до численних помилок при виконанні навчальних завдань. (а. с. 13).

Первинним психологічним висновком, за результатами проведення психологічного обстеження дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на підставі заяви родичів дитини, практичним психологом ІРЦ Красилівської міської ради ОСОБА_19 щодо психологічної ролі батька дитини в житті дитини, встановлено, що дитина ОСОБА_1 нічого в спогадах про своє дитинство не пов`язує з батьком. Усвідомлено говорить про те, що наразі не хоче впускати батька у своє життя, оскільки не відчуває в тому моральної потреби. Зі слів дитини, близького спілкування з батьком ніколи не було, не потребує він його і зараз, бо завжди відчував батьківську турботу тільки зі сторони дядька ОСОБА_6 , на якого завжди покладається, до якого звертається, як син до батька, в любові і турботі якого впевнений, бо з самого раннього дитинства її отримує і в майбутньому разраховує на підтримку саме цієї людини. Згідно вказаного висновку психолога дитина встановила психологічну дистанцію (бар`єр) між собою та батьком, що заважає фізичним контактам з батьком, та викликане недоліком батьківської уваги та його байдужим ставленням до сина; дитина не знала батьківської уваги тоді, коли її найбільше потребувала, не має її і зараз. Вказані психологічні бар`єри дитина прибирати бажання не має (а. с. 14).

З довідки № 20.10-20/12734, виданої 15.08.2022 рокувиданої Красилівським відділом ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області вбачається, що на виконанні вказаного відділу ДВС знаходився виконавчий лист № 677/266/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.02.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 26.11.2021 року виконавче провадження закінчене згідно з п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із смертю стягувача. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.11.2021 року відсутня. (а.с. 15).

Згідно з долученим до позовної заяви висновком спеціаліста, виданим 06.09.2022 року комунальним некомерційним підприємством «Хмельницька обласна дитяча лікарня» Хмельницької обласної ради ОСОБА_1 , 2007 року народження, встановлений діагноз: «ПМК І ст., Екстрасистолія, шлуночкова форма. СН0» (а.с. 21).

Рішенням виконавчого комітету Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 6 від 24.12.2021 року затверджено висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 з бабою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказано, що у разі виникнення непорозумінь та спорів у питаннях участі у вихованні дитини, проведення зустрічей батька з дитиною, батько має право звернутись із позовом до суду для вирішення спірних питань. (а. с. 22, 58).

У висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання неповнолітньої дитини (Додатку до рішення виконавчого комітету Щиборівської сільської ради від 24.12.2021 року № 6) вказано, що неповнолітній син ОСОБА_4 , яка передчасно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 проживає з бабою ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , де для виховання та розвитку дитини створені всі умови. Також обстеження проводилось і в батька дитини - ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , про що був складений відповідний акт від 10.11.2021 року службою у справах дітей Заслучненської сільської ради, за висновком комісії для проживання дитини в будинку є всі умови. (а. с. 23, а. с. 59-60).

Також з вказаного висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання неповнолітньої дитини судом встановлено наступне: ОСОБА_3 був присутній на засіданні комісії з питань захисту дитини Щиборівської сільської ради 11.11.2021 року та повідомив, що бажає брати активну участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, вказав, що у разі необхідності Назара радо приймуть до його сім`ї ( ОСОБА_3 ); між батьком позивача та бабою позивача існує конфлікт щодо місця проживання дитини та з приводу створення ОСОБА_2 перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з сином, оскільки у висновку зазначено, що з батьком та бабою дитини неодноразово з цього приводу проводились бесіди, надавались консультації та роз`яснення щодо їх дій, відповідно до законодавства України, але згоди між учасниками конфлікту не досягнуто; на засіданні комісії був присутній неповнолітній ОСОБА_1 , який виявив своє бажання залишитись у будинку баби ОСОБА_2 (а. с. 23).

Згідно з характеристикою ОСОБА_3 , виданою 18.11.2021 року комунальним некомерційним підприємством «Красилівська багатопрофільна лікарня» Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_3 працює на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків Відділу обслуговування КНП «Красилівська БЛ» з 28.11.2005 року по теперішній час. ОСОБА_3 зарекомендував себе як привітний і сумлінний працівник, своєчасно й уміло включається в робочий процес, відповідально ставиться до поставлених завдань, які виконує якісно і в установлений строк, не зважаючи при цьому на особистий час. У непередбачених ситуаціях може прийняти правильне рішення, має такі важливі для працівника риси як пунктуальність і можливість одночасно тримати від контролем велику кількість справ і завдань. Наполегливо і результативно працює над удосконаленням особистої професійної підготовки. З колегами підтримує ділові, коректні та приязні відносини. Служить прикладом у виконанні поставлених завдань, повсякденної ділової етики і порядності. Користується великим авторитетом та повагою в колективі медпрацівників і керівництві лікарні. За період роботи дисциплінарних стягнень не мав. (а.с. 49).

Згідно з характеристикою № 1080, виданою 22.11.2021 року Заслучненською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області на сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_20 , жителів АДРЕСА_2 , сім`я зареєстрована та проживає за вказаною адресою, до складу родини входить 4 особи: батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , власник будинку, робітник з комплексного обслуговування персоналу в КНП «Красилівська БЛ»; мати - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , дружина, молодша медична сестра КНП «Красилівська БЛ»; син - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ; дочка дружини від першого шлюбу - ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , учениця другого класу Заслучненського ліцею ім.. О. Іщука. Сім`я повна, благополучна, соціально-стійка. Умови проживання сім`ї задовільні, діти забезпечені всім необхідним для навчання і відпочинку, доглянуті і охайні. Кожна дитина має хоч і невелике, але своє робоче місце і особистий простір. Сім`я веде здоровий спосіб життя. Батьки пред`являють єдині вимоги до обох дітей. Стиль відносин між дітьми і батьками демократичний: батьки поважають інтереси дітей, розвивають їх схильності. У родині панує взаємоповага, довірче спілкування, співчуття, співпереживання, підтримка, почуття відповідальності. Психологічний клімат в сім`ї сприятливий, рівень довіри дітей до батьків високий. Із сусідами та односельцями сім`я підтримує добрі взаємини. Ставлення до алкогольних напоїв, наркотичних засобів та психотропних речовин виключно негативне. За період проживання на території ради скарг, заяви та вимог до сім`ї ОСОБА_23 до сільської ради не надходило. (а. с. 50).

Згідно з актом обстеження умов проживання № 1098 від 23.11.2021 року сім`ї ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , проведеним комісією Заслучненської сільської ради, житло складається з 3 кімнат, загальний дохід складається із заробітної плати, орендної плати за земельну частку (пай), допомоги при народженні дитини, соціальної допомоги. Будинок відповідає санітарним нормам проживання, укомплектований меблями, побутовою технікою. Діти мають окреме місце для сну, постільна білизна чиста, також є місце для навчання та проведення дозвілля дітей. Діти забезпечені в повному обсязі сезонним одягом, взуттям, розвиваючими іграшками, та книгами, які відповідають їхньому віку. Батьки працевлаштовані, ведуть спільне домашнє господарство, мають присадибну земельну ділянку, де вирощують овочі, фрукти. На підставі проведеного обстеження комісія зробила висновок, що в будинку створені всі необхідні умови для проживання та виховання неповнолітніх дітей (а. с. 52).

Сума доходу відповідача в КНП «Красилівська БЛ» за період з 11 місяці 2021 року по 09 місяць 2022 року становить 111983, 31 грн., що підтверджується довідкою від 06.10.2022 року (а. с. 64).

З заробітної плати ОСОБА_3 згідно виконавчого листа № 677/266/13-ц від 13.03.2013 року стягувались аліменти користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів. У зв`язку із смертю ОСОБА_4 КНП «Красилівська БЛ» повернуло виконавчий лист № 677/266/13-ц до Красилівського відділу ДВС (а. с. 53).

Відповідач стверджує, що у зв`язку із закриттям виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , у зв`язку із смертю стягувача, ним було відкрито дитячий картковий рахунок в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , яку він щомісячно поповнював в розмірі від 1000 грн. до 2000 грн., картку він передав для користування сину ОСОБА_5 .

На підтвердження зазначеного відповідач до відзиву долучив виписку по його картковому рахунку в АТ «Ощадбанк» за період з 01.11.2021 року по 06.10.2022 року, у якій у деталях транзакцій зазначено щодо поповнення карткових рахунків 30.11.2021 року, 31.12.2021 року, 11.02.2022 року, 09.03.2022 року, 29.03.2022 року, 27.04.2022 року, 27.05.2022 року, 05.07.2022 року, 02.08.2022 року, 19.09.2022 року на суми в межах від 1000 грн. до 2000 грн. (а.с. 56-57).

Докази того, що дані карткові рахунки, на які здійснювалось відповідачем поповнення, відкриті на ім`я ОСОБА_1 , а також, що відповідач картку, на яку здійснювались вказані поповнення, передав для користування сину ОСОБА_5 , у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Станом на дату звернення до суду з даним позовом - 14.09.2022 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , досягнув 14 річного віку.

Рішенням виконавчого комітету Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 3 від 26.09.2022 року затверджено висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_24 (а.с. 61-63).

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні дав показання про те, ОСОБА_5 є його двоюрідним братом. Назара він знає з його дитинства. Знає його, як гарну та добру дитину, він вихований. Наскільки йому відомо, вихованням дитини займалась бабуся. Назар цікавиться риболовлею, комп`ютером. До батька ОСОБА_5 їздив, але йому (свідку) знається, що між ними якісь холодні відносини.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні дала показання про те, що вона є сусідкою позивача (проживає 9 років по сусідству), її син товаришує з позивачем ОСОБА_1 , тому вона часто запитувала в позивача про його батька. Назар казав, що йому не вистачає батька. Батько на день народження дитини приїжджав. Вказала, що знає, що позивач хотів батька - це їй відомо достеменно.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні дала показання про те, що вона працює вчителем, та з 2016 по 2018 рік була вчителькою позивача (у 3-4 класах). За два роки навчання ОСОБА_5 вона спілкувалася лише з бабусею та мамою ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання про те, що він є співмешканцем ОСОБА_2 - баби позивача. Зазначив, що онук (позивач) мешкає з ОСОБА_2 , його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько (відповідач) не приймає участь у вихованні дитини, аліменти не сплачує, поки мати позивача була жива - щось платив, але скільки - свідок не цікавився.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні дала показання про те, баба позивача - ОСОБА_2 є її рідною тіткою. Мати ОСОБА_5 померла 1,5 роки тому. Протягом цього часу вона відповідача та допомоги від нього не бачила.

Свідок ОСОБА_9 , яка є сестрою відповідача, в судовому засіданні відмовилась давати показання в порядку ст. 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дала показання про те, вона є матір`ю відповідача та бабою позивача. Суду повідомила про те, що вони з сином (відповідачем) постійно їздили лише на дні народження ОСОБА_5 , оскільки мама дитини та баба ОСОБА_2 забороняли зустрічатися з дитиною. Вони з цього приводу (заборони бачитись з дитиною) скаржилися до органу опіки, їм обіцяли допомогти у вирішенні цього питання.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дала показання про те, що вона є дружиною відповідача, зазначила, що у них є спільні діти, чоловік є гарним батьком, та своїх дітей не розділяє. Назар одного разу до них приїжджав, був у них майже тиждень. Однак, останнім часом ОСОБА_5 каже, що він не хоче спілкуватися з батьком.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні дав показання про те, він є хрещеним батьком ОСОБА_5 . Знає, що ОСОБА_3 (відповідач) декілька разів їздив до сина на день народження, він також з ним їздив. Відповідачу там були не дуже раді.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави - учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, наведені норми права дають підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27.11.1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996 року, § 78).

Також ЄСПЛ в рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

У справі «Мамчур проти України» від 16.07.2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327 цс 18).

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження з дитиною полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області № 3 від 26.09.2022 року затверджено висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_24 . Відповідно до вказаного висновку батько ОСОБА_3 визнає проблеми та труднощі в спілкуванні з сином, разом з тим, має намір налагодити відносини; в процесі розмови з ОСОБА_30 комісія з`ясувала, що для нього проблемою є низький дохід сім`ї, де він проживає; вагомих підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 , який звернувся до органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав батька ОСОБА_3 , комісією не встановлено (а.с. 61-63).

У судовому засіданні відповідач заперечив позбавлення його батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5 , зазначивши, що робить все необхідне для належного спілкування, утримання, виховання свого сина, разом з тим, на дитину має вплив його баба ОСОБА_2 , з якою позивач проживає, та з якою у відповідача склались неприязні стосунки.

Отже, факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення батьківських прав свідчить про його інтерес до дитини та небажання розривати з нею спілкування.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Верховний суд в ухвалі від 24.01.2023 року по справі № 916/3027/21 зазначив наступне: «Поняття електронного доказу є значно ширшим за поняття електронного документу. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (статті 5, 6 Закону «Про електронні документи та електронний документообіг»). Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Таким чином, повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом. Тому закон не вимагає наявності електронного підпису на електронних доказах. Також ст.96 ГПК розрізняє електронні копії електронного доказу, стосовно яких закон містить пряму вимогу щодо засвідчення їх електронним підписом (який, в силу вимог ч.2 ст.96 ГПК прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону «Про електронні довірчі послуги»), а також паперові копії, які, як зазначено в ч.3 ст.96 ГПК, посвідчуються "в порядку, передбаченому законом". Закон не містить прямої вимоги щодо засвідчення паперових копій електронних доказів. Тому по аналогії мають бути застосовані положення ГПК щодо засвідчення копій письмових доказів відповідно до ст.91 ГПК. При цьому колегія суддів звертає увагу, що подані стороною до суду роздруківки повинні бути розглянуті та оцінені судом відповідно до ст.86 ГПК, в тому числі у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.».

Відповідачем до відзиву долучено копію переписки відповідача та позивача у месенджері Telegram, та вказано, що оригінал знаходиться на телефоні Redmi 6, який належить відповідачу (а.с. 65-69). Вказана паперова копія електронного доказу судом не береться до уваги, та йому не надається оцінка, оскільки дана паперова копія електронного доказу не засвідчена відповідачем у встановленому законом порядку, а тому не є належним доказом.

Разом з тим, судом задоволено клопотання сторони відповідача, та у судовому засіданні досліджено телефон Redmi 6, який належить відповідачу ОСОБА_3 на якому міститься переписка відповідача та позивача за допомогою месенджера Telegram, зі змісту якої встановлено, що позивач наполягав на тому, щоб відповідач відмовився від нього, при цьому зазначав, що «якби ти хотів для мене добра ти без всяких слів поїхав би і зробив та написав відмову»; окрім того, переписка між позивачем та відповідачем містить збережену інформацію про те, що відповідач неодноразово звертався до сина, запрошував його до себе в гості, цікавився його здоров`ям, станом справ, запитувався, чому син не телефонує йому та не відповідає на листування, пропонував синові поїхати та зробити покупки до школи.

Окрім того, судом задоволено клопотання сторони відповідача, та у судовому засіданні досліджено запис телефонних розмов, які збережено на диску, який долучено відповідачем до відзиву (а.с. 72), та оригінал запису яких міститься на телефоні Redmi 6, який належить відповідачу ОСОБА_3 . Зі змісту запису телефонних розмов встановлено, що основною причиною пропозицій позивача, щоб відповідач відмовився від батьківських прав стосовно нього є те, щоб мати можливість скористатися гарантованими державою пільгами для дитини-сироти, зокрема, щодо безкоштовних проїзду та проживання в гуртожитку, навчання за рахунок бюджетних коштів, а також щодо державних виплат ОСОБА_3 у разі позбавлення відповідача батьківських прав; позбавлення батьківських прав батька стосовно нього позивач називав останнім шансом для нього - щоб у нього було «нормальне майбутнє», своєю відмовою батько може йому допомогти. При цьому, запис досліджений телефонних розмов свідчить про відсутність напруженості та неприязності у спілкуванні між батьком та сином - батько запрошував сина до себе у гості на декілька днів, пропонував поїхати та здійснити покупки, цікавився здоров`ям сина після повідомлення останнього, що він не може приїхати у гості, оскільки пробив ногу.

Згідно з правовими висновками викладеними у постановах Верховного Суду: від 10.11.2021 року у справі № 309/556/17 (провадження № 61-14124 св 21), від 23.05.2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697 св 21), від 02.08.2022 року у справі № 743/269/21 (провадження № 61-18133св21), від 25.11.2022 року у справі № 308/9081/21 (провадження № 61-8290 св 22), розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine) від 18 грудня 2008 року, заява № 39948/06). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

В ході судового розгляду судом не виявлено з боку відповідача ОСОБА_3 ознак байдужості до долі сина ОСОБА_5 , навпаки, встановлено, що відповідач відвідував сина, допомагав матеріально, цікавився його здоров`ям, приймав участь в його житті, та після смерті матері позивача в законний спосіб бажав визначити місце його проживання з ним.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що дії відповідача ОСОБА_3 свідчать про небайдужість до сина ОСОБА_1 та небажання розривати з ним спілкування, а неактивна участь відповідача в житті сина спричинена, у тому числі, перешкоджанням баби позивача зі сторони матері ОСОБА_2 щодо спілкування позивача та відповідача, а також неприязними стосунками відповідача та ОСОБА_2 .

Таким чином, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зокрема небайдуже ставлення відповідача до позивача, як до свого сина, а також те, що судом не встановлено підстав позбавлення відповідача батьківських прав, визначених статтею 164 СК України, а також жорстокого поводження (фізичного або психічного насильства, застосування недопустимих методів виховання, приниження людської гідності дитини) відповідача з сином, суд доходить переконання, що якнайкращим інтересом позивача є збереження його зв`язків із батьком - відповідачем по справі, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволені позову відмовлено особі, яку при подачі позовної заяви Законом України «Про судовий збір» було звільнено від сплати судового збору, то судові витрати слід покласти на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76-81, 141, 264-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи (сторони):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування в особі Щиборівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Щиборівка, вул. Центральна, 12, .

Повний текст рішення складений 03 жовтня 2023 року.

Суддя: В.О. Шовкун