Справа № 204/3607/23
Провадження № 2/204/1676/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Воронько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 . Відповідно до довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 1101 від 27.02.2023 року, до складу сім`ї, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_2 (колишній чоловік позивача), ОСОБА_4 (дочка позивачки та відповідача) та ОСОБА_1 (позивач). Але, фактично у вказаній квартирі ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_4 та новим чоловіком - ОСОБА_5 , а відповідач - ОСОБА_2 з 2011 року за вказаною адресою не проживає. Комунальні послуги відповідач не оплачує, в утриманні квартири участі не бере, його особисті речі в квартирі відсутні, він має інше постійне місце проживання, що свідчить про відсутність інтересу відповідача до вказаного житла. ОСОБА_1 відомо, що ОСОБА_2 у серпні 2018 році назавжди покинув територію України, на даний час мешкає за кордоном. Реєстрація відповідача ОСОБА_2 на даний час створює для ОСОБА_1 , як власниці майна, певні труднощі, пов`язані з реалізацією її прав, як то, наприклад, не дозволяє позивачу, як власнику розпоряджатися квартирою на власний розсуд, обмежує право позивача на отримання субсидії тощо. Пред`явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є належним способом захисту цивільних прав, що в подальшому є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача - ОСОБА_6 не з`явилась, але надала суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 02 грудня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2022 року по справі № 204/7990/21 (а.с. 9).

Позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 : частина квартири на підставі договору купівлі-продажу від 28 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4025 (а.с. 10); частина квартири на підставі договору міни від 24 березня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 4-2849 (а.с. 12).

У Довідці № 1101 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданій 27 лютого 2023 року Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, зазначено, що відповідно до даних, зазначених в Електронній картотеці, за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім`ї/зареєстрованих входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований з 06 вересня 2007 року), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована з 16 червня 2007 року), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уповноважений власник, зареєстрована з 16 червня 2007 року).

У відповіді Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 02.3-24/1329 від 27 березня 2023 року також зазначено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 06 вересня 2007 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

При цьому, у позовній заяві позивач наполягала на тому, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_2 з 2011 року, його особистих речей у квартирі немає, участі в утриманні квартири відповідач не приймає.

З письмових пояснень ОСОБА_7 від 19 березня 2023 року (а.с. 36) вбачається, що з 1974 року вона проживає у квартирі АДРЕСА_3 . З ОСОБА_1 вона знайома з 1981 року. Десь з 2007 року по 2011 рік разом з ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_4 проживав її чоловік - іноземець ОСОБА_2 . Приблизно з 2011 року ОСОБА_2 з квартири виїхав, виїжджав він разом з речами, вона бачила у нього валізи. З того часу ОСОБА_2 вона більше не бачила. По сусідські їй відомо, що разом з ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_4 постійно проживають її дочка та чоловік ОСОБА_9 .

З письмових пояснень ОСОБА_8 від 19 березня 2023 року (а.с. 40) вбачається, що з 1998 року вона проживає у квартирі АДРЕСА_5 . З ОСОБА_1 вона знайома приблизно з 2007 року. Десь з 2007 року по 2011 рік разом з ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_4 проживав її чоловік - іноземець ОСОБА_2 . Приблизно з 2011 року ОСОБА_2 з квартири виїхав, виїжджав він разом з речами, вона бачила у нього валізи. З того часу ОСОБА_2 вона більше не бачила. По сусідські їй відомо, що разом з ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_4 постійно проживають її дочка та чоловік ОСОБА_9 .

У відповідності зі статтею 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

У частині 2 статті 405 ЦК України закріплено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 , оскільки не проживає там понад один рік, але залишається зареєстрованими за вказаною адресою.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05 листопада 2021 року, який набрав чинності 01 грудня 2021 року, зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

У пункті 4 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» закріплено, що місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до дня набрання чинності цим Законом, обліковується в реєстрі територіальної громади, знімається з реєстрації/скасовується у порядку, встановленому для зняття/скасування зняття з реєстрації місця проживання, визначеного цим Законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, оцінивши докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем ОСОБА_1 позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 , та вважає необхідним дані позовні вимоги задовольнити.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

На підставі ст.ст. ст.ст. 15, 16, 319, 383, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні, 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез