Справа № 346/1367/23
Провадження № 2/346/845/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Романчук Л.І.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - - ОСОБА_3

третьої особи - - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про припинення стягнення аліментів та зменшення розміну аліментів, -

у с т а н о в и в:

21.03.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що в 2005 році між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя у позивача з дружиною не склалося і рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07.10.2013 р. шлюб між сторонами було розірвано, неповнолітніх дітей залишено проживати разом з матір`ю. В 2019 році судовим рішенням з позивача на користь відповідачки на утримання трьох дітей були стягнуті аліменти в розмірі 1/2 частки всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини до досягнення ними повноліття. Весь цей період ОСОБА_1 виконував свої аліментні зобов`язання. Проте, з недавнього часу старша донька ОСОБА_4 стала постійно проживати разом з батьком та перебувати на його повному утриманні. Відтак позивач вважає, що подальша сплата ним аліментів на користь відповідачки на утримання ОСОБА_4 є безпідставним, а тому просив припинити стягнення з нього аліментів на утримання старшої доньки. Крім цього зазначив, що оскільки з ОСОБА_3 залишилися проживати лише двоє менших їхніх дітей, то розмір стягуваних з нього аліментів підлягає зменшенню з 1/2 частки на 1/3 частку всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали на підставах, викладених в позовній заяві та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Пояснила, що перебувала з позивачем у зареєстрованому шлюбі в якому у них народилося троє дітей. В 2013 році шлюб між нею та позивачем розірвано, після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею. В 2019 році рішенням суду з позивача на її користь було стягнуто аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частки всіх його доходів. Також вказала, що на теперішній час старша донька ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_1 , а середня донька та менший син проживають разом з нею, тим самим підтвердивши фактичні обставини справи, на які посилався і позивач.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні надала пояснення, в яких зазначила, що на теперішній час їй виповнилося 16 років і вона навчається в Коломийському ліцеї № 17. З першого лютого 2023 року вона переїхала проживати до свого батька ОСОБА_1 в м. Коломию. З цього часу постійно проживає з ним та знаходиться на його повному матеріальному утриманні та забезпеченні. Просила задовольнити позов.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали та оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , актовий запис № 523.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07.10.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний. Дітей - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , залишено з матірю, ОСОБА_3 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10.06.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 в розмірі 1/2 частки від всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 27 березня 2019 року.

З акту обстеження умов проживання від 10.03.2023р., складеного комісією служби у справах дітей Коломийської міської ради слідує, що в АДРЕСА_1 , на 2 поверсі двоповерхового будинку розміщене житло, яке складається з 5 кімнат, 1 кухні, 2 коридорів, 2 санвузлів, кімнати для одягу, підсобного приміщення, 2 терас. Умови проживання добрі, до будинку підведено газ, світло, вода, піч на твердому паливі. ОСОБА_4 має окрему кімнату для проживання, обладнану для навчання та повноцінного розвитку, окремий санвузол. Дівчина є ученицею 1 курсу Коломийського ліцею сфери послуг. В Зеновії добрі відносини з батьком, останній цікавиться її успіхами в навчанні. На момент обстеження ОСОБА_4 перебувала за вказаним місцем проживання в якому для неї створені належні умови для розвитку та вона забезпечена всім необхідним для повноцінного проживання.

Відповідно до частини першої статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я якого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

При розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Зі змісту статей 179 - 181 Сімейного кодексу України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає їх на дитину.

Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільненні від них.

На час ухвалення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в тому числі і на утримання доньки ОСОБА_4 , остання проживала разом із матір`ю - відповідачем у справі, перебувала на її утриманні. Проте, досягнувши віку з якого дитина може вільно обирати собі місце проживання, ОСОБА_4 самостійно визначила місце свого проживання з батьком, що було підтверджено нею особисто в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи було встановлено, що старша донька сторін ОСОБА_4 проживає із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на його утриманні, а мати ОСОБА_3 проживає окремо від них, суд прийшов до висновку про наявність підстав для припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Задовольняючи позов в цій частині, суд, відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновки, викладені в постанові ВС від 16 травня 2018 року по справі № 439/260/16-ц.

Щодо вимог про зменшення розміру аліментів, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 р. по справі №459/2181/17.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач вказав, що рішенням суду були стягнуті з нього аліменти на утримання трьох дітей. Проте, на теперішній час старша донька постійно проживає з ним та знаходиться виключно на його утриманні, що значно впливає на його матеріальний стан та унеможливлює сплату ним аліментів в раніше визначеному розмірі.

Суд, встановивши в даній справі, що старша донька сторін змінила своє місце проживання і тепер проживає з батьком, погоджується з доводами ОСОБА_1 щодо погіршення його матеріального стану через перебування на його повному утриманні ОСОБА_4 .

З урахуванням цих обставин, а також взявши до уваги, що положення ч.5 ст. 183 СК України визначають розмір аліментів на утримання двох дітей, як одну третину заробітку (доходу) платника аліментів, суд знаходить вимоги позивача в частині зменшення розміру аліментів обґрунтованими та вважає за можливе їх задовольнити.

Пунктом 1 ч.2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною шостою статті 263 ЦПК України передбачено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

В даній справі, суд, крім іншого, врахував, що в судовому засіданні позовні вимоги відповідачем ОСОБА_3 були визнані в повному обсязі і таке визнання не суперечить вимогам законодавства, інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, а тому також є підставою для повного задоволення позову ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 179, 180-183, 192 СК України, ст. ст. 12, 81, 89, 137, 141, 263-265, 273, 279, 354-355 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКК НОМЕР_5 , АДРЕСА_3 ) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Змінити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/2 частки від всіх доходів на 1/3 частку від всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09 травня 2023 року.

Суддя Третьякова І. В.