Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/984/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.05.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Виноградів цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого органу Виноградівської міської ради, Святошинський ВДРАЦС у м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позов мотивовано тим, що відповідач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матір дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28.01.2016 року позбавлена батьківських прав відносно сина.

З 16.12.2021 року дитина перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Вперше інформація про родину надійшла до служби 08.02.2021 від громадянки ОСОБА_4 (сусідка з кв. АДРЕСА_1 ), яка в зверненні зазначила, що цілими днями кричить неповнолітня дитина, яка потребує допомоги та можливо медичного огляду.

В подальшому громадянка ОСОБА_4 зверталася до служби 01.03.2021, 17.03.2021 та 18.03.2021, в зверненнях остання зазначала, що родина проживає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом не тривалого часу. В помешканні не створені умови для проживання дитини.

16.03.2021 року спеціалістами служби спільно із інспекторами сектору ювенальної превенції Солом`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві було відвідано вищезазначену адресу проживання. Під час візиту було встановлено, в помешканні проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент відвідування умови для проживання дитини бабусею не були створені. В ході бесіди ОСОБА_6 повідомила, що дитиною займається з народження, батько малолітнього ОСОБА_1 вихованням сина не займається, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Також ОСОБА_6 зазначила, що в даній квартирі вони мешкають нещодавно (близько року), орендують кімнату. Власне помешкання знаходиться у Святошинському районі міста Києва за адресою: АДРЕСА_3 , де зареєстровані вона та малолітній. Онук не відвідує жодний навчальний заклад через те, що має діагноз: важка розумова відсталість, системне недорозвинення мовлення І рівня.

Згідно листа комунального некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 3» Шевченківського району м. Києва від 26.03.2021 стало відомо, що декларація з лікарем-педіатром на дитину не укладена.

23.03.2021, 19.07.2021, 12.08.2021, 16.08.2021, 14.09.2021, 10.11.2021, 18.11.2021, 26.11.2021 спеціалістами служби спільно із працівниками правоохоронних органів та іншими суб`єктами із соціальної роботи було відвідано родину за місцем тимчасового проживання. Під час обстеження було в черговий раз встановлено, що малолітній ОСОБА_2 проживає із бабусею ОСОБА_6 . Остання повідомила, що ймовірно батько хлопця проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до інформації служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області від 23.08.2021 стало відомо, що у с. Мрія проживає ОСОБА_8 , яка є бабусею малолітнього ОСОБА_2 , та має на утриманні ще двох онуків, батьком яких є ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_8 батько хлопця постійно їздить на заробітки та не може займатися вихованням сина. З ОСОБА_1 була проведена бесіда щодо виконання ним батьківських обов`язків відносно сина та влаштування дитини до закладу соціального захисту. ОСОБА_1 відмовився влаштовувати дитину, пояснивши, що немає на це часу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 передав сина на виховання ОСОБА_6

11.08.2021 року до служби з`явився ОСОБА_1 та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що немає змоги забрати сина на виховання в свою родину.

З отриманої інформації центру соціальних служб від 06.12.2021 року, зокрема акту оцінки потреб сім`ї/особи вбачається, що ознаки складних життєвих обставин родини наявні. Батько не проживає разом із дитиною, вихованням малолітнього займається його бабуся ОСОБА_6 .

З листа Солом`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 17.12.2021 вбачається, що встановити місце знаходження ОСОБА_2 не виявилось можливим.

Листом виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 24.12.2021 було підтверджено факт реєстрації відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 .

За весь час перебування дитини на обліку служби відповідач ОСОБА_1 , ухилявся від співпраці з працівниками служби, правоохоронними органами та іншими суб`єктами соціальної роботи.

Питання щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно дитини розглянуто комісією з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації, засідання якої відбулося 20.01.2022. Рішенням комісії рекомендовано ініціювати у судовому порядку питання про позбавлення батьківських прав батька дитини.

За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав з підстав, встановлених законом та одночасно ставить питання про стягнення аліментів на утримання дитини.

Представник позивача Органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання заявлених позовних вимог та надав висновок №108-1387 від 01.02.2022 року, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення, розміщеного на сайті Виноградівського районного суду, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник органу опіки та піклування Виноградівської міської ради (служби у справах дітей), в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не зявився, заяв та клопотань до суду не подавав.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матір дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 28.01.2016 року позбавлена батьківських прав відносно сина.

З 16.12.2021 року дитина перебуває на обліку служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що проживає в сім`ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків.

Вперше інформація про родину надійшла до служби 08.02.2021 від громадянки ОСОБА_4 (сусідка з кв. АДРЕСА_1 ), яка в зверненні зазначила, що цілими днями кричить неповнолітня дитина, яка потребує допомоги та можливо медичного огляду.

В подальшому громадянка ОСОБА_4 зверталася до служби 01.03.2021, 17.03.2021 та 18.03.2021, в зверненнях остання зазначала, що родина проживає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом не тривалого часу. В помешканні не створені умови для проживання дитини.

16.03.2021 року спеціалістами служби спільно із інспекторами сектору ювенальної превенції Солом`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві було відвідано вищезазначену адресу проживання. Під час візиту було встановлено, в помешканні проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент відвідування умови для проживання дитини бабусею не були створені. В ході бесіди ОСОБА_6 повідомила, що дитиною займається з народження, батько малолітнього ОСОБА_1 вихованням сина не займається, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Також ОСОБА_6 зазначила, що в даній квартирі вони мешкають нещодавно (близько року), орендують кімнату. Власне помешкання знаходиться у Святошинському районі міста Києва за адресою: АДРЕСА_3 , де зареєстровані вона та малолітній. Онук не відвідує жодний навчальний заклад через те, що має діагноз: важка розумова відсталість, системне недорозвинення мовлення І рівня.

Згідно листа комунального некомерційного підприємства «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 3» Шевченківського району м. Києва від 26.03.2021 стало відомо, що декларація з лікарем-педіатром на дитину не укладена.

23.03.2021, 19.07.2021, 12.08.2021, 16.08.2021, 14.09.2021, 10.11.2021, 18.11.2021, 26.11.2021 спеціалістами служби спільно із працівниками правоохоронних органів та іншими суб`єктами із соціальної роботи було відвідано родину за місцем тимчасового проживання. Під час обстеження було в черговий раз встановлено, що малолітній ОСОБА_2 проживає із бабусею ОСОБА_6 . Остання повідомила, що ймовірно батько хлопця проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до інформації служби у справах дітей Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області від 23.08.2021 стало відомо, що у с. Мрія проживає ОСОБА_8 , яка є бабусею малолітнього ОСОБА_2 , та має на утриманні ще двох онуків, батьком яких є ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_8 батько хлопця постійно їздить на заробітки та не може займатися вихованням сина. З ОСОБА_1 була проведена бесіда щодо виконання ним батьківських обов`язків відносно сина та влаштування дитини до закладу соціального захисту. ОСОБА_1 відмовився влаштовувати дитину, пояснивши, що немає на це часу, у зв`язку з чим ОСОБА_1 передав сина на виховання ОСОБА_6

11.08.2021 року до служби з`явився ОСОБА_1 та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що немає змоги забрати сина на виховання в свою родину.

З отриманої інформації центру соціальних служб від 06.12.2021 року, зокрема акту оцінки потреб сім`ї/особи вбачається, що ознаки складних життєвих обставин родини наявні. Батько не проживає разом із дитиною, вихованням малолітнього займається його бабуся ОСОБА_6 .

З листа Солом`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 17.12.2021 вбачається, що встановити місце знаходження ОСОБА_2 не виявилось можливим.

Листом виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 24.12.2021 було підтверджено факт реєстрації відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 .

За весь час перебування дитини на обліку служби відповідач ОСОБА_1 , ухилявся від співпраці з працівниками служби, правоохоронними органами та іншими суб`єктами соціальної роботи.

Питання щодо неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків відносно дитини розглянуто комісією з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації, засідання якої відбулося 20.01.2022. Рішенням комісії рекомендовано ініціювати у судовому порядку питання про позбавлення батьківських прав батька дитини.

Так, у відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них).

За таких обставин, встановлено належними та допустимими доказами факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Як вбачається із Висновку органу опіки та піклування Солм`янської районної у місті Києві державної адміністрації за №108-1387 від 01.02.2022 року, надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 відносно його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов`язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідач впродовж тривалого часу мешкає окремо від дитини, вихованням не займається, не виявляє інтересу до її життя, не виявляє бажання до спілкування з своєю дитиною.

У відповідності до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що з боку відповідача мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні ним від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення..

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо його виховання.

За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дитини, суд прийшов до переконання про позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав з підстав, встановлених законом.

Разом з тим, слід роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач є працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За приписами СК України матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин. Присудження аліментів у твердій грошовій сумі допускається за наявності обставин, що мають істотне значення, безвідносно до характеру доходу платника та способу його одержання.

З урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів не є надмірною, а аліменти у розмірі 2000 грн. на утримання дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, забезпечуватимуть грошове утримання у розмірі, близькому до половини розміру відповідного прожиткового мінімуму, узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання заяви про позбавлення батьківських прав у розмірі 992 грн.40 коп. та в розмірі 992 грн.40 коп. за подання заяви про стягнення аліментів

Керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст.19,150,153,159,164,166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 76,81,141,258,265,280-281, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги- задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_5 , стосовно сина- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування виконавчого органу Виноградівської міської ради Закарпатської області.

Стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_5 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні) аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.02.2022 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_5 (дані про ІПН в матеріалах справи відсутні) на користь держави, судовий збір у розмірі 1984 грн.80 коп.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. А. Надопта