Справа № 496/568/22
Провадження № 2/496/276/23
У Х В А Л А

09 травня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши клопотання представника позивачів адвоката Брагарчук Ольги Русланівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_6 про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, -

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2023 року до суду представником позивачів адвокатом Брагарчук О.Р. подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, в якій представник просить суд заборонити ОСОБА_5 виселяти ОСОБА_1 та членів її сім`ї з квартири, яка є предметом спору в даній справі та вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати, входити до квартири, здійснювати заміну замків, обладнувати охоронними пристроями, здійснювати дії, спрямовані на відключення квартири від послуг з водо-, газопостачання та водовідведення до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 496/564/22.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначена справа. За обставинами даної справи, 18.05.2006 року ОСОБА_1 було придбано квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі - продажу ВСТ № 473166. 17.05.2006 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» і ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 014/022/74/53485, відповідно до умов якого йому був виданий кредит в сумі 40000,00 доларів США. 28.07.2006 року, на забезпечення виконання вищезазначеного зобов`язання, між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого у заставу банку надана квартира АДРЕСА_1 . 02.08.2010 року рішенням Біляївського районного суду Одеської області за результатом розгляду судової справи № 2-618 за позовом ПАТ «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов було задоволено: стягнуто з ОСОБА_6 та в розмірі заставленого майна з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у розмірі 334079,88 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. Вказане рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22.12.2010 року. 07.02.2011 року Біляївським районним судом Одеської області видано виконавчий лист на стягнення з ОСОБА_6 та в розмірі заставленого майна з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0022/74/53485 від 17.05.2006 року у розмірі 334079, 88 гривень, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. 07.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65060246 за виконавчим листом № 2-618/10, виданого 07.02.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_6 та в розмірі заставленого майна з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0022/74/53485 від 17.05.2006 року у розмірі 334079, 88 гривень, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. 27.04.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитром Миколайовичем про опис та арешт майна (коштів) боржника накладено арешт на майно: трикімнатна квартира, загальною площею 71,3 кв.м., житлова площа 45,5 кв.м., яка складається з: кухня, житлова кімната - 20,1 кв.м., житлова кімната - 14,7 кв.м., вбудована шафа, коридор, ванна, туалет, кладочка, житлова кімната - 10,7 кв.м., лоджія, балкон за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 14604510, що належить боржнику на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого Біляївською державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 1-1406 від 18.05.2006 року. 09.06.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитром Миколайовичем про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_7 оцінювачем у виконавчому провадженні за № 65060246 з примусового виконання виконавчого листа № 2-618/10, виданого 07.02.2011 року. 23.06.2021 року на адресу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича надійшов Звіт ФОП ОСОБА_7 з незалежної оцінки майна щодо трикімнатної квартири, загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Згідно даних звіту ринкова вартість об`єкта оцінки 252 557, 00 (двісті п`ятдесят дві гривні п`ятсот п`ятдесят сім) гривень. 30.06.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про звернення стягнення на майно постановлено звернути стягнення на майно, що належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 . 17.11.2021 року року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитром Миколайовичем складено акт про реалізацію предмета іпотеки, відповідно до якого предмет іпотеки (лот № 495358) було реалізовано 25.10.2021 року Державним підприємством «СЕТАМ», м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6 за допомогою системи електронних торгів арештованим майном СЕТАМ - https://setam.net.ua/. Предмет іпотеки придбала - ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), за ціною 176 789, 90 грн. (сто сімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень дев`яносто копійок), що є найвищою ціновою пропозицією та ціною продажу предмета іпотеки (початкова (стартова) ціна продажу предмета іпотеки складала 176 789, 90 грн. (сто сімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят дев`ять гривень дев`яносто копійок). 30.11.2021 року державним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Грабовенко-Ворсуляк Діаною Миколаївною було зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 71,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва №2-2648 від 30.11.2021 року. Разом з тим, стороною позивача (мешканцями спірного нерухомого майна) ставиться під сумнів правомірність реалізації майна за встановленим законодавцем порядком. За наслідком вказаних обставин, ОСОБА_1 було ініційовано судове провадження про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Рішення по справі ще не прийнято. Разом з тим, відповідач, ОСОБА_5 , за допомогою сторонніх осіб систематично здійснює широкий перелік протиправних дій, направлених на самочинне виселення мешканців квартири АДРЕСА_4 та її вселення, зокрема: 31.01.2022 року до квартири (за адресою: АДРЕСА_2 ) прибула ОСОБА_5 разом з особами, які представилися працівниками органів національної поліції, із наміром проникнути до спірного житла. Оскільки вказані особи ані надали документів на підтвердження повноважень, ані обгрунтували необхідність проникнення до житла позивачки, - ОСОБА_1 відмовилась допускати осіб до квартири та не відчинила їм двері; 01.02.2022 року ОСОБА_5 разом з представниками депутатів сільської ради, органами поліції, та іншими невідомими особами прибула до житла позивача із наміром вирізати вхідні двері квартири, змінити замки та силоміць виселити всіх членів сім`ї ОСОБА_1 на вулицю; 19.02.2022 року ОСОБА_5 знову намагалася проникнути до спірної нерухомості з метою провести фото- та відео фіксацію квартири, а також із наміром здійснити вимірювання площі квартири для її подальшого продажу. Вказане, зокрема, підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 інспектору Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області Гаврющенко 1.1, від 19.02.2022 року, а також відео фіксацією, яка була здійснена під час спроб ОСОБА_5 проникнути до спірного житла; 29.07.2022 року за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , прибули працівники АТ «ДТЕК Одеські Електромережі» та повідомили позивача про те, що новий власник квартири ( ОСОБА_5 ) звернулась із заявою про відключення електропостачання за вказаною адресою, у зв`язку з чим вони здійснили примусове відключення електроенергії. Вказані дії призвели до штучного позбавлення сім`ї ОСОБА_1 та її малолітніх дітей нормальних життєвих умов, з метою виселення мешканців з квартири. Вказані обставини підтверджуються заявою ОСОБА_1 до AT «ДТЕК Одеські Електромережі» від 29.07.2022 року. Постановою Одеського апеляційного суду від 21.12.2022 року ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05 жовтня 2022 року скасовано в частині накладення арешту та залишено в силі заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірного об`єкту нерухомості. Повідомлено також суд, що 07.10.2022 року відповідачем, як новим власником даного приміщення, було знято з реєстрації місця проживання всіх осіб, зареєстрованих з адресою: АДРЕСА_2 . Це стосується ОСОБА_1 , а також всіх членів її сім`ї. Про зазначену обставину представником позивача було повідомлено у відзиві на апеляційну скаргу на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 05.10.2022 року, яка розглядалася Одеським апеляційним судом. Після цього активні протиправні спроби ОСОБА_5 самочинно виселити мешканців спірної квартири та змінити замки на деякий час припинилися. Представник позивачів зауважує, що ОСОБА_5 було ініційовано судовий процес з приводу виселення всіх мешканців та вселення її до спірної квартири. Зазначена справа №496/564/22 перебуває в провадженні Біляївського районного суду м. Одеси в судді Пасечник М.Л. Ухвалою Біляївського районного суду м. Одеси від 24.04.2023 року провадження у справі № 496/564/22 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та вселення зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 496/568/22. Після того, як провадження у справі за позовом ОСОБА_5 про виселення було зупинено, вона знову почала вчиняти комплекс протиправних дій для позивача та членів її сім`ї з їх єдиного житла. 29.04.2023 року приблизно о дев`ятнадцятій годині ОСОБА_5 прибула до спірного житла із значною кількістю озброєних чоловіків у масках, форменному одязі, які при собі мали дубинки та сльозоточивий газ. Згодом позивачем було встановлено, що дані особи є охоронцями із Агенції безпеки ЦЕНТР, найнятими особисто ОСОБА_5 , нібито у якості її особистих охоронців. ОСОБА_5 разом із зазначеними особами прибула до мешкання позивача та членів її сім`ї, коли останніх не було вдома. Після того, як позивачка разом з сім`єю повернулася додому, було виявлено, що біля під`їзду стоять озброєні чоловіки, які нікого із членів сім`ї не пускали пройти до свого місця проживання. Дана група людей намагалась виламати замки вхідної двері квартири АДРЕСА_4 (фотоматеріали пошкодженого замка додаються). Після невдалих спроб силоміць виламати замок, найманці ОСОБА_5 спробували вибити вхідні двері. Усі вказані дії супроводжувались погрозами як з боку представників охоронного агентства, так і з боку самої ОСОБА_5 . Зокрема, відповідач стверджувала, що має право на виселення мешканців квартири, оскільки вона є новим власником майна, а позивачів вже знято з реєстрації. На вимогу припинити протиправні дії ОСОБА_5 не реагувала, її охорона вела себе дуже агресивно. ОСОБА_6 , який проживає у спірній квартирі, намагався відштовхнути представників охоронного агентства для того, щоб зайти у під`їзд, після чого на нього накинувся один із охоронців: ОСОБА_11 було побито дубинкою та як наслідок - розбито голову. Нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень підтверджується довідкою КНП Міської клінічної лікарні №11 від 29.04.2023 року. За фактом протизаконного нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, останнім було написано заяву про вчинення кримінального правопорушення, проте представниками поліції не було видано постраждалому талон-повідомлення. Наразі ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні в Одеській обласній клінічній лікарні. Також іншому мешканцю квартири, ОСОБА_9 , було нанесено тілесні ушкодження по обличчю, а також було запущено сльозоточивий газ в очі. Всі вказані обставини були зафіксовані мешканцями квартири АДРЕСА_4 , а також сусідами позивачів на мобільні телефони та долучені до клопотання. З метою припинити такі незаконні та протиправні дії, мешканцями квартири двічі було здійснено виклики на службу 102. На зазначені виклики приїздили представники Національної поліції, відбирали показання в заявників, а також в ОСОБА_5 та її адвоката, який був присутній з нею. Проте працівника поліції не було здійснено жодних дій, які б змогли захистити права ОСОБА_1 та членів її сім`ї. Після від`їзду поліції ОСОБА_5 продовжувала залишатися біля квартири та чинити перешкоди мешканцям зайти до їх постійного житла, де зберігаються їх особисті речі. В цілому напад охоронного агентства за ініціативи ОСОБА_5 продовжувався приблизно до першої години ночі наступного дня, навіть не дивлячись на те, що в цей час вже діяла комендантська година. Оскільки в квартиру не пускали нікого, неповнолітні діти, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не могли попасти до свого житла та вимушені були знаходитися на вулиці. З огляду на викладене, звертаємо увагу суду, предметом цього спору фактично є правомірність реалізації квартири АДРЕСА_4 на електронних торгах, законність проведення яких оспорюється ОСОБА_1 , якій на праві власності належало зазначене майно. Справу на сьогоднішній день по суті не розглянуто. Разом з тим, ОСОБА_5 стабільно застосовує силові методи для виселення позивачів та інших членів сім`ї з їх єдиного житла за допомогою озброєних та тренованих чоловіків, які під час бійки використовували дубинки та сльозогінний газ. Всі ці дії невстановлених осіб зафіксовано на відеоматеріалах. В свою чергу позивачі, є цивільними особами, які проживають у квартирі АДРЕСА_4 , де перебуваються їх всі особисті речі та намагаються захистити своє право власності виключно в судовому порядку. Таким чином представнк позивачів, просить суд клопотання задовольнити.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб.

Дослідивши клопотання про забезпечення позову та додані до нього письмові докази, суд вважає, що в заяві про забезпечення позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таким чином, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на позивача.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Так, дослідивши зміст клопотання про забезпечення позову, враховуючи наявність справи № 496/564/22, яка знаходиться в провадженні судді Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та вселення та ч. 10 ст. 150 ЦПК України, в якій закріплено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, суд прийшов до висновку, що вищевказане клопотання не підлягає задоволенню, у зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст.150-153 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивачів адвоката Брагарчук Ольги Русланівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_6 про визнання недійсним електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Повний текст ухвали складено 09 травня 2023 року.

Суддя О.П. Портна