УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Свєтушкіної Д.А. за участі секретаря Поліщук С.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2019 року до Подільського районного суду міста Києва надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2021 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: Головне управляння Держпродспоживслужби в м. Києві про захист прав споживача для розгляду за територіальною підсудністю направлено до Вишгородського районного суду Київської області.

31 травня 2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Свєтушкіній Д.А для розгляду.

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Свєтушкіної Д.А. від 02 червня 2022 року зазначена цивільна справа прийнята до провадження та призначена до розгляду у судове засідання.

03 травня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів по забезпеченню позову шляхом зупинення стягнення коштів з банківського рахунку ОСОБА_1 , а саме в АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в заступника начальника відділу Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенка В. А. перебуває виконавче провадження № 58379307 з примусовою виконання виконавчого документа (виконавчий лист № 758/238/16-ц виданий 10.10.2016 року) про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСибБанк». З метою виконання вищевказаного виконавчого провадження та в результаті вжитих заступником начальника відділу Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенко В.А. заходів виявлено та проведено арешт коштів на банківському рахунку в АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_1 . Зазначила, що заступником начальника відділу Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального правління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенко В.А., не було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Однак, на сьогоднішній день здійснюється відрахування коштів із банківського рахунку в АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 758/238/16-ц від 10.10.2016 року, що підтверджується довідкою за вих. №15989-17.5 від 19.04.2023 року. ОСОБА_1 не відчуває себе захищеною у правовому полі і саме тому в даному випадку існує гостра необхідність у забезпеченні позову шляхом зупинення стягнення коштів з банківських рахунків. Крім того, зазначила, що повернути грошові кошти буде важко, оскільки буде необхідність в ініціюванні нового судового процесу.

Враховуючи норму ч.1 ст.153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Суд зауважує, що шляхом застосування заходів забезпечення позову, сторони не можуть вирішувати всі виниклі між ними спірні питання.

Також суд зазначає, що за зазначених у заяві про забезпечення позову обставин, заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, застосування зазначеного в заяві заходу забезпечення позову, забезпечить виконання можливого рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а не застосування такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання цього рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, жодних доказів, що стягнення коштів з банківського рахунку НОМЕР_1 відбувається в порядку виконання рішення про стягнення заборгованості за оспорюваним кредитним договором, матеріали справи та заяви про забезпечення позову не містять.

За таких обставин, враховуючи вимоги позовної заяви та засіб забезпечення позову, про застосування якого просить позивач, суд приходить до висновків, що підстав для зупинення стягнення коштів з банківського рахунку ОСОБА_1 , а саме в АТ «Сенс Банк» № НОМЕР_1 не вбачається, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 149-154, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про захист прав споживача - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А. Свєтушкіна