Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8109/20
Номер провадження2/711/249/23
РІШЕННЯ
05 квітня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді: Казидуб О.Г.
секретаря судового засідання: Зайцевої О.І.
представника позивача-адвоката: Юхименко С.Ю.
відповідача: ОСОБА_1
представника відповідача-адвоката: Семенюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,-
Позивач Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Кирилівська, 40) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ) АДРЕСА_1 ) про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Свої вимоги мотивують тим, що 30 березня 2020 року в м. Черкаси по вул. Грушевського сталася ДТП за участю транспортних засобів: «Mercedes-Bens», д.р.н. НОМЕР_1 , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням відповідача та «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_2 .
Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 , була завдана матеріальна шкода розмір якої, згідно з висновком експертного авто товарознавчого дослідження ФОП ОСОБА_3 № 43-D/68/3 від 14.04.2020 року складає 299260 грн. 00коп.
Відповідно до постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 травня 2020 року у справі № 712/2990/20 ДТП сталася внаслідок порушення вимог ПДР України відповідачем.
Автомобіль «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 , був застрахований у позивача на випадок його пошкодження внаслідок ДТП, на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (авто каско) серії ГК № 049/000/19/0000671 від 02.10.2019 року.
Страхзовим випадком згідно ст.. 8 ЗУ «Про страхування» є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
30 березня 2020 року до позивача із заявою-повідомленням про ДТП звернувся ОСОБА_2 , який є власником застрахованого автомобіля «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 .
На підставі поданої заяви-повідомлення про ДТП від 30 березня 2020 року позивачем розпочато розслідування обставин подій, які мають ознаки страхового випадку.
21 травня 2020 року позивачем складено та затверджено страховий акт № КАСКО/048/000/20/0004 про визнання ДТП страховим випадком та здійснення виплати страхового відшкодування на користь АБ «Укргазбанк», оскільки, застрахований пошкоджений автомобіль є предметом застави за Договором застави № 0038/10/2018/0130-3 від 03 жовтня 2018 року, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 , в якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором № 0038/10/2018/0130 від 03 жовтня 2018 року.
Цього ж дня сума страхового відшкодування в розмірі 246860 грн.00коп. була перерахована за реквізитами АБ «Укргазбанк» в рахунок погашення заборгованості по кредиту ОСОБА_2 .
16 червня 2020 року позивач звернувся до МТСБУ з претензією № 1775/17 про відшкодування збитків в порядку регресії (суброгації) на суму 246860 грн.00коп.
01 вересня 2020 року МТСБУ здійснило регламентну виплату за вказаною Претензією на користь ПрАТ «УПСК» в розмірі 130000 грн., в межах ліміту відповідальності, передбаченого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09 липня 2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зі змінами, внесеними розпорядженням Нацкомфінмослуг № 538 від 09 квітня 2019 року «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Сума різниці, яка підлягає стягненню з відповідача складає 116860 грн. 00коп.
Отже, враховуючи, що відповідач є особою, яка завдала шкоди внаслідок ДТП та є винною у її вчиненні, здійснення виплати страхового відшкодування на користь потерпілого, позивач набув право регресу (суброгації) до відповідача у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням, а саме 116860 грн. 00коп.
Також, ПрАТ «УПСК» просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.00коп.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суму в розмірі 116860 грн.00коп.; понесені судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2102 грн.00коп., витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 6000 грн.00коп.
17 грудня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
18 березня 2021 року через канцелярію суду ОСОБА_1 надав Відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що як вбачається з матеріалів справи, позовна вимога страховика потерпілого до завдавача шкоди є регресом, таким чином спірні правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку з виплатою ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь потерпілого страхового відшкодування не мають ознаків регресу. А тому, на його думку, вимоги до відповідача є безпідставними, оскільки, позивач не має права в порядку регресу стягувати з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування. Вимоги позивача про стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням в сумі 116860,00грн. є безпідставним, оскільки, позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесені потерпілою стороною в ДТП фактичного розміру збитків внаслідок ДТП.
Також, відповідач вважає розмір витрат на правничу допомогу не спів мірний з складністю справи, завищеним та просить суд відмовити в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з недоведеністю надання такої допомоги в даній справі.
Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
09 серпня 2021 року, ухвалою занесеною до Протоколу судового засідання, залучено ОСОБА_2 в якості третьої особи на стороні позивача.
08 квітня 2021 року ухвалою суду призначено у справі судову авто товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.
20 липня 2021 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, призначено справу до судового засідання.
28 червня 2022 року ухвалою суду повернуто ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2021 року до експертної установи, провадження у справі зупинено.
16 листопада 2022 року ухвалою суду поновлено провадження у справі, справу призначено до судового засідання.
Представник позивача адвокат Юхименко Сергій Юрійович в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задоволити. Зазначив, що проведена експертиза підтвердила позовні вимоги. На сьогоднішній день дерджава виступає платником страховиком для військових та інвалідів війни, дане положення витікає в те, що такі особи вважаються застрахованими як цивільним страхування.
Адвокат Семенюк Ольга Григорівна, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що основною метою проведення експертизи було з`ясування утилізаційної вартості автомобіля. Відповідно до висновку експертизи, утилізаційна вартість не була встановлена, тому точну вартість відшкодування не можливо встановити. У відповідача взагалі не має обов`язку робити будь які виплати. Стаття розповсюджується на ту особу, яка застрахувала відповідальність, відповідач не здійснював страхування, а тому, відшкодування повинне було здійснювати МТСБУ.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав думку адвоката.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення.
Суд заслухавши сторін, оголосивши заяву представника позивача, дослідивши заяви по суті справи та письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Постанови Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/2990/20 від 21 травня 2020 року, зо березня 2020 року о 11год. 40хв., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mersedes-Benz Е230 д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Черкаси по вул.. М. Грушевського, на регульованому перехресті з вул.. Надпільна, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.
Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
На підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (Автокаско) серії ГК № 049/000/19 0000671, автомобіль «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 був застрахований в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».
Відповідно до ст. 8 ЗУ « Про страхування» є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
30 березня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою-повідомленням (Автокаско) .
21 травня 2020 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» складено та затверджено Страховий акт № КАСКО/049/000/20/0004 про визнання ДТП страховим випадком та здійснення виплати страхового відшкодування на користь АБ «Укргазбанк», оскільки, застрахований пошкоджений автомобіль є предметом застави за Договором застави № 0038/10/2018/0130-3 від 03 жовтня 2018 року, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 , в якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором № 0038/10/2018/0130 від 03 жовтня 2018 року.
16 червня 2020 року ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулась до Моторно (транспортного) страхового бюро України з претензією на суму 246860 грн. 00коп. за Вих. № 1775/17 від 16.06.2020 року.
01 вересня 2020 року МТСБУ здійснило регламентну виплату за вказаною Претензією на користь ПрАТ «УПСК» в розмірі 130000 грн., в межах ліміту відповідальності, передбаченого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 566 від 09 липня 2010 року «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зі змінами, внесеними розпорядженням Нацкомфінмослуг № 538 від 09 квітня 2019 року «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Даний факт підтверджується Платіжним дорученням № 1481453 від 01 вересня 2020 року.
Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової транспотно-товарознавчої експертизи у цивільній справі № 711/8109/20 № 3401/22-27 від 03 листопада 2022 року, ринкова вартість КТЗ «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 , станом на 30.03.2020 складає 325548 грн.97 коп.; вартість відновлювального ремонту КТЗ «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 , станом на 30.03.2020 складає 320410 грн.03 коп.; вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на 30.03.2020 складає 325548 грн. 97 коп.; визначити вартість утилізації КТЗ «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на 30.03.2020 не представляється можливим, оскільки, згідно ухвали суду від 28.06.2022 неможливо оглянути вищевказаний КТЗ.
Нормами статті 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 41.1а. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону), - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 36.2 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, то сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до Законодавства податку на додану вартість.
Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ст. 29 Закону, - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Судом встановлено, що в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 . Винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», - до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст.. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
На дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу, проте автомобіль «Peugeot», д.р.н. НОМЕР_2 було забезпечено вказаний транспортний засіб відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (Автокаско) серії ГК № 049/000/19 0000671 укладеного з Пат «Українська пожежно-страхова компанія».
Відповідачем не надано суду жодних доказів, які б спростовували розмір виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 116860 грн.00коп.
З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, належними та допустимими доказами, виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, а тому вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування в порядку регресу у розмірі 116860 грн.00коп.
Відносно судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-шостоюстатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України).
Частиною 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витратна оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката під час розгляду даної справи, суду надано:
Договір № 1/05 про надання правової допомоги від 21 травня 2020 року, укладеного між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та Адвокатським бюром «Юхименко та Партнери».
Додаткову угоду № 1 до Договору № 1/05 про надання правової допомоги від 21 травня 2019 року, укладену між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та Адвокатським бюром «Юхименко та Партнери».
Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії АІ № 1052677 ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».
Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії РН № 1396.
Акт про надання правової допомоги № 73 до Договору про надання правової допомоги № 1/05 від 21 травня 2019 року від 09 листопада 2020 року. Відповідно до п. 2 Акту, загальна вартість послуг за цим Актом складає 6000 грн.00коп.
Відповідач у своєму відзиві зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу не спів мірний зі складністю справи та завищеним.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу суд вважає, що розмір заявлених витрат є співмірним з обсягом наданих послуг адвокатом, складністю справи.
А тому, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.00коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» при звернені до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 36 від 02 листопада 2020 року.
Відповідач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи захворювання (Посвідчення серії НОМЕР_3 ), а тому, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 звільнений від сплати судового збору.
А тому, суд приходить до висновку про необхідність компенсування ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за рахунок державних асигнувань судового збору в розмірі 2102 грн. 00 коп.
На підставі ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 116860 грн.00коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» судові витрати, а саме, витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 6000 грн. 00 коп.
Компенсувати ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за рахунок державних асигнувань судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі 30 днів. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13 квітня 2023 року (з врахуванням вихідних днів).

Головуючий: О. Г. Казидуб