Провадження № 2/582/96/23
Справа № 582/270/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2023 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Яковенко Н.М.,

за участю секретаря Ярмоленко А.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філії «Роменського райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» про скасування наказів про прийняття на роботу, виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом та просив суд ухвалити рішення, яким скасувати наказ начальника філії «Роменський райавтодор» Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 14.12.2022 №34-К про прийняття ОСОБА_1 з 20.12.2022 на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор»; скасувати наказ директора Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 13.12.2022 №40, яким рекомендовано прийняти ОСОБА_1 з 20.12.2022 на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор»; стягнути з ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 20 жовтня 2022 року по 08 серпня 2023 року включно, виходячи із середньоденного заробітку у розмірі 1197 грн 73 коп а також моральну шкоду в сумі 50000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 січня 2021 року наказом №1-К т.в.о. директора ДП «Сумський облавтодор» його звільнено у зв`язку зі скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, на підставі наказу №91 від 20.10.2022 «Про скорочення посади начальника філії «Недригайлівський райавтодор».

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.12.2021, яке залишено без змін та набрало законної сили 14.06.2022 за результатами апеляційного перегляду позивача поновлено на посаді начальника філії «Недригалівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» або на аналогічній за своїми посадовими обов`язками посаді в ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з 11 січня 2021 року, стягнено з ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь позивача заборгованість по заробітній платі, грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки, середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду.

Позивач вважає, що зазначене рішення не виконане та роботодавцем він не поновлений на посаді начальника філії «Недригайлівський райавтодор» або на аналогічній за своїми посадовими обов`язками посаді в ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Натомість 21 грудня 2022 року позивач листом отримав від філії «Роменський райавтодор» копію наказу директора ДП «Сумський райавтодор» Гайдаша С.М. від 13.12.2022 №40, яким рекомендовано прийняти його на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор», копію наказу начальника філії «Роменський райавтодор» Туник І.О. від 14.12.2022 № 34-К про прийняття його на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор» з 20.12.2022 та лист начальника філії «Роменський райавтодор» Туник І.О. від 14.12.2022 № 63 з повідомленням про необхідність ОСОБА_1 з 20.12.2022 приступити до робота на посаді головного інженера філії «Роменський райавтодор».

Вважаючи зазначені накази незаконними, позивач 22 грудня 2022 року направив начальнику філії «Роменський райавтодор» та директору ДП «Сумський облавтодор» заяви в яких просив скасувати вищезазначені накази та виплатити заборгованість за час затримки виконання рішення суду. Однак відповіді на вказані заяви не отримав, що зумовило для позивача необхідність звертатися до суду.

Зокрема позивач вважає, що посада головного інженера філії не відповідає критеріям, зазначеним в рішенні суду, а саме рішенням суду його поновлено на посаді начальника філії «Недригайлівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» або на аналогічній за своїми посадовими обов`язками посаді в ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з 11 січня 2021 року.

На думку позивача є очевидним що посадові обов`язки начальника філії не являються аналогічними посадовим обов`язкам головного інженера філії. Згоди на призначення на нижчу посаду ОСОБА_1 не надавав, заяву про прийняття на посаду головного інженера не писав, трудового договору з ним не укладалось, ніяких документів (трудової книжки, паспорта, ідентифікаційного коду, медичних довідок про стан здоров`я тощо) він роботодавцю не надавав та заробітної плати не отримував. Відповідно запису в його трудовій книжці про прийняття на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор» роботодавцем не здійснено. Крім того, рішенням суду позивач ОСОБА_1 мав бути поновлений на роботі з 11 січня 2021 року, а не з 20.12.2022, як зазначено в наказі начальника філії «Роменський райавтодор» № 34-К, чим безпідставно зменшено йому трудовий стаж на 1 рік 11 місяців і 9 днів.

При цьому, з ним не проведений розрахунок із заборгованості середнього заробітку за час невиконання рішення суду за період з 03 грудня 2021 року по 20 грудня 2022 року, як то передбачено ст. 236 КЗпПП.

Оскільки вказане рішення суду у частині поновлення його на роботі не виконане з вини відповідача ДП «Сумський облавтодор», то позивач просить також на підставі ч. 2 ст. 236 КЗпП України стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 20 жовтня 2022 року по день постановлення рішення, виходячи із середньоденного його заробітку у розмірі 1197 грн 73 коп., який встановлений рішенням Недригайлівського районного суду від 02.12.2021.

У зв`язку із тим, що відповідач тривалий час порушує трудові права позивача, в результаті яких позивач втратив роботу, у нього виник депресивний стан, безсоння, головні болі. Крім того, позивач перебуває в постійному очікування, переживає, нервує, має постійний дискомфорт. Такий стан порушує його нормальні життєві зв`язки та звички, що потребує від ОСОБА_2 додаткових зусиль для організації його звичайного життя.

В результаті не виконання рішення суду та неотримання заробітної плати, позивач не може належним чином утримувати сім`ю та не має належних коштів для існування та лікування, оскільки він є особою з інвалідністю 2 групи. Його дружина також має групу інвалідності. Такі дії відповідача призвели до моральних страждань позивача та заподіяли йому моральну шкоду, яку ОСОБА_2 оцінює в 50 000 грн. Свою позицію підтримав і у відповіді на відзив.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснив, що з моменту винесення рішення суду про поновлення його на посаді, у відповідача були вакантними посади начальників філій, зокрема Глухівської, Конотопської а також посада начальника філії «Климентівська ДЕД», що йому достовірно відомо, оскільки він тривалий час працював у відповідача. Однак жодна з цих вакантних посад йому не пропонувалась та вони були заповнені. Також за його скаргою рішенням суду була скасована постанова про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні №6818675. Після того він отримав від державного виконавця постанову про відновлення виконавчого провадження. За його заявою він отримав у суді виконавчий лист та повторно направив його для вчинення виконавчих дій. На часу розгляду справи в судді відомостей про виконання рішення суду від 02.12.2021 після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження він не має.

Представник відповідача ДП «Сумський облавтодор» надав суду відзив на позовну заяву, в якому з позовом не погодився, вважає його необґрунтованими та безпідставними виходячи з того, що у зв`язку з відсутністю вакантних посад начальників філії ДП «Сумський облавтодор» на момент звільнення ОСОБА_1 та після винесення судом рішення про його поновлення на посаді, неможливо запропонувати скаржнику посаду начальника філії, яка є аналогічною за своїми посадовими обов`язками посаді начальника філії «Недригайлівський райавтодор». У зв`язку з цим, після винесення судом зазначеного рішення між ДП «Сумський облавтодор» та ОСОБА_1 тривалий час велись перемовини щодо працевлаштування його на вакантне місце в ДП «Сумський облавтодор» та його структурних підрозділах, яке б відповідало його освіті, кваліфікації та досвіду роботи. До призначення скаржника в.о. начальника філії «Недригайлівський райавтодор» наказом № 80 від 19.10.2006 р. (згідно записів трудової книжки скаржника), він тривалий час працював на посаді головного інженера. Листом від 07.07.2022 р. №06/390 скаржнику було запропоновано посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор». Листом від 21.09.2022 р. № 06/534 скаржника було повідомлено, що поновлення його на посаді начальника філії «Недригайлівський райавтодор» у зв`язку з її ліквідацією неможливо. Були запропоновані вакантні посади головного інженера та інженера філії «Роменський райавтодор», головного інженера філії «Глухівський райавтодор», інженера філії «Краснопільський райавтодор». Також, було зазначено, що розмір оплати праці буде відповідати посаді, з якої його було звільнено.

ДП «Сумський облавтодор» наказом від 13.12.2022 р. № 40 було рекомендовано прийняти ОСОБА_1 на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор». Наказом №34-К від 14.12.2022 р. ОСОБА_1 було прийнято на посадку головного інженера філії «Роменський райавтодор», про що його було повідомлено листом № 63 від 14.12.2022 та фактично допущено до виконання його посадових обов`язків.

Таким чином, ДП «Сумський облавтодор» виконало рішення Недригайлівського районного суду Сумської області, тому у позивача відсутні підстави для вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Також заподіяння відповідачем моральних страждань позивачу не підтверджено жодними належними доказами. Крім того, як підстави для стягнення моральної шкоди позивач наводить душевні переживання внаслідок його звільнення з посади. Проте, предметом даного позову є саме скасування наказів про призначення на роботу та стягнення середнього заробітку, а не звільнення. Відповідачем вже була сплачена позивачеві моральна шкода за його звільнення відповідно до рішення суду від 13.12.2021 по справі № 582/63/21.

У судове засідання представник ДП «Сумський облавтодор» не з`явився, є належно повідомленим про час розгляду справи.

Представник філії «Роменського райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з`явився, є належно повідомлений про час розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що наказом т.в.о. директора ДП Сумський облавтодор від 11 січня 2021 року №1-К ОСОБА_1 , начальника філії Недригайлівський райавтодор звільнено у зв`язку з скороченням штату працівників, згідно пункту 1 статті 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку на підставі наказу №91 від 20 жовтня 2020 року Про скорочення посади начальника філії Недригайлівський райавтодор (а.с.19).

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.12.2021, яке залишено без змін та набрало законної сили 14.06.2022 за результатами апеляційного перегляду, позивача поновлено на посаді начальника філії «Недригалівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» або на аналогічній за своїми посадовими обов`язками посаді в ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з 11 січня 2021 року, стягнено з ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь позивача заборгованість по заробітній платі, грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки, середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду (а.с.25-41).

Вищезазначеним рішенням встановлений середньоденний заробіток позивача станом на час постановлення рішення у розмірі 1197 грн 73 коп.

Рішенням Недригалівського районного суду від 19 жовтня 2022 року за позовом ОСОБА_1 стягнуто з ДП «Сумський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 03 грудня 2021 року по 19 жовтня 2022 року включно, виходячи із середньоденного заробітку у розмірі 1197 грн. 73 коп. на загальну суму 270686 грн. 98 коп. та моральну шкоду в сумі 20 000 гривень.

02 березня 2023 року Сумським апеляційним судом у цій справі № 582/522/22ухвалено постанову відповідно до якої змінено рішення Недригайлівського районного суду та в частині стягнення користь моральної шкоди в сумі 5 000 грн, в іншій частині, рішення залишено без змін (а.с.95-97).

Як вбачається з копій заяв ( а.с.51-54), 21 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримав від філії «Роменського райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» листа, яким позивач повідомлявся про прийняття його на посаду головного інженера філії та необхідність приступити до роботи (а.с.22). До листа додані копії документів, а саме:

- копія наказу копія наказу директора ДП «Сумський райавтодор» від 13.12.2022 №40 від 13.12.2022 (а.с.20), яким рекомендовано прийняти ОСОБА_1 на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор» на підставі рішення Недригайлівського районного суду у справі №582/63/21,

- копія наказу начальника філії «Роменський райавтодор» Туник І.О. № 34-К від 14.12.2022 (а.с.21) про прийняття ОСОБА_1 на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор». Зі змісту цього наказу вбачається, що ним прийнято ОСОБА_1 на посаду головного інженера філії з 20.12.2022 на підставі наказу ДП «Сумський облавтодор» № 40 від 13.12.2022.

Ухвалою Недригайлівського районного суду від 08 березня 2023 року за скаргою ОСОБА_1 (а.с.86-90), залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 18 травня 2023 року (а.с.115-117), визнано неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Діхтяренка В.О., та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 16 лютого 2023 року ВП № 68218675, щодо виконання рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.12.2021 щодо визнання незаконним звільнення ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату працівників, згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, скасування наказу № 1-К від 11 січня 2021 року ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (ідентифікаційний код юридичної особи 31931024, місцезнаходження: вул. Роменська, 79/2, м. Суми, 40002) та поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника філії «Недригалівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» або на аналогічній за своїми посадовими обов`язками посаді в ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з 11 січня 2021 року.

Із пояснень позивача та письмових пояснень представника відповідача та доданих документів вбачається, що станом на день судового розгляду цієї справи рішення суду від 02.12.2021 в частині поновлення позивача на посаді начальника філії «Недригалівський райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» або на аналогічній за або на аналогічній за своїми посадовими обов`язками посаді в ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не виконане.

Із довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 20.11.2015 (а.с.57) вбачається, що ОСОБА_1 має другу групу інвалідності з причини загального захворювання безтерміново.

Із довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 03.06.2013 (а.с.55) ОСОБА_3 (дружина позивача) має третю групу інвалідності з причини загального захворювання безтерміново.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Ч. 5 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст. 83).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами першою та другою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 235 КЗПП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №709/1465/19 провадження №61-5363св20 зазначив, що при розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати у порядку, що мав місце до незаконного звільнення. Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 06 грудня 2018 року у справі № 465/4679/16 (провадження № 61-29024св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17 (провадження № 61-12857св18) від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18 (провадження № 61-39740св18).

Як встановлено під час розгляду справи, за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця ухвалою Недригайлівського районного суду від 08.03.2023, яка залишена без змін постановою Сумського апеляційного суду від 18.05.2023, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 16 лютого 2023 року ВП №68218675, щодо виконання рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.12.2021.

Таке рішення прийнято судом з огляду на те, що державний виконавець не пересвідчився, що посада головного інженера філії, на якій поновлений стягувач, за своїми посадовими обов`язками відповідає вимогам, які зазначені у рішенні суду, а також не пересвідчився, чи ОСОБА_1 обізнаний про наявність наказу про його поновлення на роботі, чи йому забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Також державний виконавець не звернув увагу на те, що відповідно до резолютивної частини рішення суду від 02.12.2021 поновлення ОСОБА_1 повинно було здійсненне боржником з дати, що вказана в рішенні, а саме з 11.01.2021. Як вбачається з копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.02.2023, ОСОБА_1 поновлено на посаді головного інженера філії «Роменський райавтодор» з 20.12.2022 на підставі наказу №34-к від 14.12.2022.

З огляду на встановлені ухвалою суду від 08.03.2023 обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що посада на яку прийнятий позивач відповідає вимогам, які зазначені у рішенні суду від 02 грудня 2021 року.

Крім того відповідачем не доведено належними і допустимими доказами, що на підприємстві були відсутні вакантні посади начальників філій або аналогічні за своїми посадовими обов`язками посади, зважаючи на пояснення позивача, що такі посади на час постановлення рішення про поновлення його на посаді у ДП «Облавтодор» були.

Також рішенням суду від 02.12.2021 постановлено поновити ОСОБА_1 на посаді з 11.01.2021.

Натомість в наказі директора ДП «Сумський райавтодор» від 13.12.2022 № 40 від 13.12.2022 ( а.с.20), рекомендовано прийняти ОСОБА_1 на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор» на підставі рішення Недригайлівського районного суду у справі №582/63/21, а наказом начальника філії «Роменський райавтодор» Туник І.О. №34-К від 14.12.2022 ( а.с.21) позивач не поновлений на посаді з 11.01.2021, як те передбачено рішенням суду, а прийнятий на посаду головного інженера філії з 20.12.2022. з перериванням трудового стажу

Таким чином, рішення Недригайлівського районного суду від 02.12.2021 не виконане, оскільки ОСОБА_1 не був поновлений на посаді з визначеної у рішенні суду дати.

Отже, спірні накази підлягають скасуванню, як такі що суперечать рішенню Недригайлівського районного суду від 02.12.2021.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, положеннями статей 117, 235 КЗпП України передбачена відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час одного й того ж прогулу працівника задля компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Враховуючи, що рішення Недригалівського районного суду від 02.12.2021 про поновлення ОСОБА_1 на посаді не виконане, суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі з 20 жовтня 2022 по день ухвалення рішення - 09.08.2023, враховуючи, що середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період із 03 грудня 2021 року по 19 жовтня 2022 року включно вже стягнутий рішенням Недригайлівського районного суду від 19 жовтня 2022року, а середньоденний заробіток позивача становить 1197,73 коп., як встановлено рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 02.12.2022.

В періоді з 20 жовтня 2022 року по 09 серпня 2023 року включно 210 робочих днів, (оскільки у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 73 згідно із Законом № 2136-IX від 15.03.2022 з урахуванням змін, внесених Законом № 2352-IX від 01.07.2022) позивачу має бути виплачений середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в розмірі 251523,30 грн (1197,73 грн. х 210 днів), де 1197,73 - середньоденний заробіток, 210 - кількість робочих днів з 20 жовтня 2022 року по 09 серпня 2023 року включно.

Також позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача заподіяну йому винними діями відповідача моральну шкоду. Цю вимогу обґрунтовував тим, що в результаті тривалого невиконання рішення суду про поновлення його на роботі, він не може належним чином утримувати сім`ю, не має коштів для існування та лікування, оскільки він є особою інвалідністю 2 групи та постійно має приймати ліки і періодично проходити курс лікування. Поведінка відповідача щодо не поновлення його на роботі та тривалої невиплати присуджених рішенням суду коштів призвела до значних моральних страждань, втрати засобів для існування та впевненості в завтрашньому дні, та необхідності вжиття додаткових зусиль по організації свого життя, тому позивач просить стягнути з відповідача кошти на відшкодування моральної шкоди, яку він оцінює в 50000 гривень.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

З роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25 травня 2001 року та 27 лютого 2009 року), вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Основним джерелом існування позивача є дохід від трудової діяльності, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи, його дружина особою з інвалідністю 3 групи. Брак грошей мав для позивача негативні наслідки через зміну укладу життя і вимагав від нього додаткових зусиль для його влаштування.

Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем рішення суду, що є порушенням законних трудових прав ОСОБА_1 , виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості суд вважає, що цю вимогу слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заподіяну ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним вимогам позивача.

Керуючись ст.ст.12,13,89, 141, 247, 259, 263-265, 268,273, 352,354ЦПК України, суд,-

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філії «Роменського райавтодор» ДП «Сумський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» про скасування наказів про прийняття на роботу, виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Скасувати наказ начальника філії «Роменський райавтодор» Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 14.12.2022 №34-К про прийняття ОСОБА_1 з 20.12.2022 на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор».

Скасувати наказ директора Дочірнього підприємства «Сумський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 13.12.2022 №40, яким рекомендовано прийняти ОСОБА_1 з 20.12.2022 на посаду головного інженера філії «Роменський райавтодор».

Стягнути з ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Ідентифікаційний код юридичної особи 31931024, місцезнаходження: вул. Роменська, 79/2, м. Суми, 40002 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 20 жовтня 2022 року по 09 серпня 2023 року включно, виходячи із середньоденного заробітку у розмірі 1197 грн 73 коп. на загальну суму 251523 (двісті п`ятдесят одну тисячу п`ятсот двадцять три) грн 30 коп.

Стягнути з ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Ідентифікаційний код юридичної особи 31931024, місцезнаходження: вул. Роменська, 79/2, м. Суми, 40002) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в сумі 5 000 гривень.

Стягнути з ДП «Сумський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (Ідентифікаційний код юридичної особи 31931024, місцезнаходження: вул. Роменська, 79/2, м. Суми, 40002 ) судовий збір 4757грн 60 коп на користь держави.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14 серпня 2023 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко